Hajde, polako, devojko. Polako, devojko. Polako.
Dobra.
Mirna. - Budi dobra devojka.
Mirna. - To.
Budi dobra devojka.
Ovo je jedno od onih bandoglavih?
Gotovo. Ko je pametna devojka?
RATNI KONJ
Dobar dečko.
Evo. Hajde, dečko. Evo.
Hajde. Polako. Polako.
Hajde, miran, dečko. Tako je. Dobar i miran.
Dobro jutro, ćale.
Potpiši se ovde.
Srećno.
Dovedi ždrebe.
Polako.
To je lepotan.
Zaboravi ga, Tede. On je polukrvan
i nijedan dan nije radio na polju.
Dakle, evo...
To je tvoja uzdanica.
Ali pogledaj ga, Saj.
Pogledaj to stvorenje.
Ne budi blesav.
Tebi treba neki jak konj koji će da ti ore njive.
Aha, ali on je nešto drugo.
U redu, dame i gospodo, zauzmite mesta.
Konji na mojoj desnoj strani,
kupci na levoj.
Savršena kombinacija.
Da li je Fred Godard tu?
Ovde sam. - Dobro. Imamo više novca nego pameti.
Dejv Hil? - Ovde sam. Da!
Nosi se, cicijo.
Dolaziš ovde već 20 godina i nikada nisi kupio ni čvarak.
Hajde!
U redu, prvi za danas. Predivni mladi konj.
Ništa lepše nisam video još od svoje žene na venčanju.
Da krenemo, hoćemo li?
Ko želi ovo predivno stvorenje? - Jedna gvineja.
Jedna gvineja, jedna gvineja, jedna gvineja...
Mislio sam da vam treba konj za oranje, gospodine Narakot.
Jedna gvineja, jedna gvineja, jedna gvineja...
Da li neko daje više od jedne gvineje?
Dve gvineje, dve gvineje, dve gvineje...
Tri. - Tri gvineje...
Tede Narakote, to je u potpunosti pogrešna životinja.
Saj Istone, neću dozvoliti da me ta bitanga pobedi.
Pet gvineja. - Pet gvineja...
Šest! - O, za ljubav...
Sedam! - Sedam gvineja, sedam gvineja...
Pohlepno kopile misli da može svakoga da kupi.
Osam!
Prestani, on je tvoj zemljodavac, ne smeš da se kačiš s njim.
Deset gvineja! - Deset gvineja, deset gvineja...
Nemaš toliko novca. Idemo kući. Idemo na piće.
11 gvineja, gospodine,
od čoveka koji je cenjen kao i bilo ko drugi u ovom gradu.
Da li čujem 12 gvineja? 12 gvineja?
To je visoka cena za radnu životinju.
Tede. Sačuvaj to za imanje.
Postoje važni i nevažni dani. Šta će biti?
Da li čujem da neko daje više 11 gvineja?
Otkači se od njega, tata, briga me za njega, on je previše nemiran.
Recimo 25 gvineja? - 25 gvineja?
Dakle, ima te. Dobar pokušaj, Tede.
Bili ste sjajni, gospodine En. Dobro ste se pokazali.
30!
30 gvineja! - 30 gvineja.
30 gvineja...
Prvi put,
drugi put,
prodato gospodinu Tedu Narakotu.
Šta si uradio, Tede? Šta si uradio?
Prava je zver. Ali šta ćeš sa njime da radiš na farmi?
Nadam se da ćeš moći da platiš rentu. Biću tu kada treba da se naplati.
Ti si budala, Tede. Rouzi ti neće nikada oprostiti.
Šta si to uradio? - To je Munijevo ždrebe.
Trebalo je da kupiš konja za oranje. - Kupio si njega?
Koliko si dao za njega?
Koliko, Tede Narakote?
Neću da te lažem, mada bih to voleo.
30 gvineja.
30 gvineja!
On ne vredi ni deset. Da li si poludeo?
Šta je sa rentom? - Jak je on, Rouzi.
Pogledaj način na koji drži glavu!
Kako ćemo do đavola bilo šta tegliti sa njim?
Tede, moraš da ga vratiš. Moraš da ga vratiš smesta! - Ne.
Moraćeš da klečiš i da moliš da ti vrate novac.
Ne.
Nemoj, molim te, ne vraćaj ga.
Ne možemo da ga vratimo dok ga ne istreniramo.
A kako ćeš trenirati konja sa takvom nogom?
Ja ću ga istrenirati.
Ne, ne mešaj se u ovo, Albi. Nemaš pojma o konjima.
Molim te, mama. Dozvoli mi. Mogu ja to.
Moramo da ga zadržimo.
Nemamo izbora.
U redu. Imašmesec dana da ga istreniraš ili ga ja lično vraćam.
Kako si dogurao do 30?
Koja druga budala se toliko visoko nadmetala sa tobom?
To je bio Lajons.
Sve ćemo izgubiti.
Nakon svega što smo doživeli, sve ćemo izgubiti.
Ne brini, mama. Istreniraću ga.
Istreniraću ga i to dobro. - Pa, bolje bi ti bilo.
Hajde, počni.
Da vidimo da li dete može da popravi stvari
što je budala od tvoga oca zabrljala.
Polako...
U redu.
Onda da počnemo.
To je zob.
Veoma je ukusan. Za tebe je zob isto što i biftek i sos za nas.
Hajde...
Kladim se da ti nedostaje majka.
Vidi ti njega...
Prvi put bez svoje majke.
Prvi put van kuće.
Ali nisi sam, zar ne?
Činjenica je
da sam ja ovde.
Sve je u redu.
U redu je.
Nazvaću te Džoi. Jesi razumeo?
Džoi.
To si ti.
A ja sam Albert.
Sve je u redu. Sada si moj.
Moj si.
Dobar dečko.
Dobar dečko. Hajde.
Hoću da ostaneš ovde, Džoi.
Ostani.
Tako. Dobar dečko.
To je to, ukapirao si.
Hej, pogledaj ti njega, Albi. Igra se "šuge".
U redu, hajde, Džoi.
Vrati se nazad. Hajde. Vrati se nazad.
Sve je u redu. Tako. Dobar dečko.
U redu.
Moraš da ostaneš tamo, jesi razumeo?
Tako. Dobar dečko.
Ukapirao si. Dobar dečko.
Dobar dečko. Dobar.
Sada ga pozovi. Hukni.
Hajde, Džoi.
Hajde.
Možeš sada da dođeš, Džoi.
Mislim da te ne zamišlja kao sovu.
Ne, čitao sam u priči.
Tako su Indijanci dozivali svoje konje.
Dakle, Džoi,
kada huknem, moraš da dođeš, jesi razumeo?
Moj tata je imao psa koji je stajao u mestu kada bi ga dozivao.
Imao je običaj da trči za tobom kada ne bi gledao.
On nije pas.
Samo dok shvati.
Savršeno, vidi ti njega.
Albi...
Ovde ima samo 15 gvineja.
Daću ti ostatak.
Znaš da s punim pravom mogu da ti oduzmem farmu još danas, zar ne?
A ja baš verujem u svoja prava.
Naći će se.
Kada bi pio manje piva i kupovao manje konja
možda bi mogao da gledaš svog zemljodavca u oči, Narakote.
Rekao sam da ću da ti platim.
Moramo da posadimo donje polje.
Donje polje je tvrdo kao kamen. Samo je kamenje tamo.
Ne, izoraćemo ga.
Samo mi ti daj rok do jeseni.
Vratiću ti svaki peni koji ti dugujem. Sa kamatom.
Kako ćeš da ga izoreš? Nećeš sa tim tvojim gizdavim konjem?
Odradiće on to.
Nećeš ti njega upregnuti da ti samo on vuče plug.
Znaš to i kada si pijan utorkom uveče.
Ne mogu da čekam na novac, rat nailazi.
Obećavam ti da će to polje biti izorano.
Posadićemo na njemu repu.
I daću ti novac kada žetva dođe.
Molim vas, gospodine. Molim vas.
Odlično.
Ako taj gizdavi konj izore polje,
dajem ti rok do oktobra da izravnamo račune.
Šta ako ne uradi to?
Uzeću konja onog dana kada u tome ne uspe.
I uzeću tvom ocu farmu i daću je radnim ljudima koji umeju da piju
i podižu svoju glavu gore samo onda kada su u društvu sebi ravnima.
Nemojte, molim vas. Gospodine, ne smete to da uradite.
Dakle, dakle, dakle, momče.
Jesi i ti pijan?
Tede Narakote,
imam te zapisanog u beležnici.
Ne možeš da ga upregneš. - Moram da mu stavim oglav.
Nemoj, ne možeš. Vidiš, plašiš ga, tata.
Plašiš ga, neće moći da ore.
Mora da ore.
Neće moći to da radi.
Premlad je, niko ga još uvek nije ni jahao.
Tede!
Sve je u redu, dečko. Sve je u redu. Sve je u redu.
Sve je u redu.
Čim sam ga videla znala da će ovo da se desi.
Tede, nemoj.
Ništa ne vredi. Ako ne dozvoljava da
mu stavim oglav, ne vredi ni pišljivog boba.
Tata? - Skloni se!
Tata, stani...
Ako ubiješ tog konja nećemo ništa imati. Nemoj!
Bio si u pravu u vezi onoga što si rekao, tata.
"Odradiće to",
rekao si Lajonsu. Izoraće to polje. I hoće.
Videćeš.
Pokazaće ti.
Mi ćemo ti pokazati.
Biće odrađeno.
Hajde...
Hajde.
Odnesi je u kuću.
Neke dane je najbolje zaboraviti. Današnji dan nije jedan od njih. Hajde.
Kako si danas, Džoi?
Ne znam mnogo o životu, dečko,
ali znam da postoje važni i nevažni dani.
I većinom su nevažni dani, oni ne znače mnogo nikome,
ali ovaj,
ovaj dan je važan.
Ovo je naš značajan dan.
Hladno je napolju. Tako da ću ovo da skinem.
Ako je teško za tebe, trebalo bi da bude teško i za mene, takođe.
Dakle,
naučiću te kako da oreš.
A ti ćeš morati to da naučiš. Jesi razumeo?
I onda možemo da budemo zajedno,
mislim da nam je tako suđeno.
Dečko.
Miran, dečko.
Da počnemo.
Da počnemo. Hajde.
Hajde.
Dobar dečko. Polako.
Polako.
Pogledaj me, Džoi. Vidiš?
Samo treba da proturimo tvoj nos.
To je to.
Vidiš? Shvatio si.
Shvatio si.
Dobar dečko.
Eto.
Preveliko je, puno kamenja, isprepleteno korenjem trave.
Čak ni snažan konj nikada ne bi uspeo sam to da izore.
Kažem da ćemo to tek da vidimo.
Ti bi se zakleo da će konj raširiti krila i poleteti
ako bi ti Albert tako rekao.
Dobra je to stvar, biti lojalan svom drugu. Čak ako je on i pomalo šašav.
Možda bi dva konja uspela za dva meseca i ako bude dobro vreme.
Ted je previše slabog srca da gleda, zar ne?
Naravno da će da gleda.
Hajde, hajde.
Dakle, vaspitao si ga da bude pravi Narakot, Tede, isti ti.
Nema ni gram razuma već samo tu krutu tvrdoglavost
koja će ga voditi ka tome da insistira na nemogućem.
Nije postojao farmer u Devonu koji ti se nije divio, među njima sam bio i ja,
ostavio si braći tu lepu farmu i uputio se
u ovaj kamenjar što neće ništa da ti podari.
Imaš snagu dovoljnu za 20 ljudi,
ali sa tom ćopavom nogom i opijanjem da bol prođe,
zar to nije ono što ispijaš?
Aha, niko od nas nije mogao da očekuje bolji kraj od ovoga.
Tera me da dovedem u pitanje svoje shvatanje milosrđa
koje me je navelo da ti dam pod rentu ovu zemlju.
Nisam to uradio samo zbog tebe već i zbog one tvoje lepe ženice
što je mislila da si razuman čovek.
Sada i tvoj sin tone u isto blato koje i tebe guta.
Vidi, Džoi, i ja imam oglav, takođe.
Hajde, dečko. Kreni.
Tako je.
Kreni.
Kreni, Džoi.
Hajde, dečko, kreni.
Bolje bi ti bilo da kreneš sa vrha brda prema dole!
Gravitacija je jedini prijatelj kojeg ćeš danas da imaš, mlado momče.
Kreni, Džoi! Kreni!
Hajde, Džoi!
Kreni, dečko!
Kreni, hajde.
Trebaće ti bič kako bi ga naterao da krene.
Bravo.
Došao si navrh brda. Sada opet nadole, momče.
Ovog puta ćeš se bolje provesti!
Dobar dečko. Dobar momak.
Sada nastavi. Dobar dečko.
Dobar dečko.
Albi, svi smo uz tebe.
Hajde, napred.
Nastavi, nastavi.
Vidite! Plug čak nije ni ušao u zemlju.
Hajde!
Znaš li da verujem da mi to možemo, Džoi.
Znao sam to kada sam te prvi put video da ćeš izvući najbolje od nas.
Zato te je on kupio.
On zna da ti imaš hrabrost koju on nikada nije imao.
Znao sam kada sam te po prvi put video da ćeš ti biti taj koji će nas spasiti.
Nemaš nikakve šanse, momče.
On neće izorati ni pola jutra. Odustani sada.
Dovoljno si učinio. Ozbiljno si se potrudio.
Veći si čovek od svog oca.
Daj bre, gospodine Lajons. To je malo oštro, zar ne?
Uništiće tog konja.
Navratiću u četvrtak.
Dajem vam jedan dan da se spakujete.
Tvoja vunica.
Žao mi je, Rouzi.
Sada, dečko.
Moraš to da uradiš, Džoi.
Ti to ne znaš, pa ću ja morati umesto tebe da čuvam to saznanje
pošto nam ostatak naših života zavisi od toga!
Zato se spremi da povučeš, i povuci pravo! I povuci jako!
Sada, dečko! Napred!
Nastavi, Džoi! Nastavi! Tako je.
Dobar dečko, Džoi! Dobar dečko!
Nastavi, nastavi!
Nastavi! Nastavi, Džoi.
Zaobiđi ga. - Stani, Džoi.
Stani, Džoi.
Džoi!
Džoi, stani! Slomićeš raonik.
Pogledajte vi njega.
Ja ne bih dopustio svom detetu da se oklizne uz raonik u blatu.
Mogao bi da izgubi stopalo.
Pre ćete vi izgubiti oko, gospodine Lajons, ako nastavite da lupetate
o tome kako da vodim računa o svom sinu! Ili o oranju, konju,
polju ili farmi!
Hajde, Albi! Ori!
Odradi ti to, Albi! Odradi!
Da li si dobro?
O, moje dve budale. Moje silne budale.
Isti si kao i on, izudaran i krvav.
Gde je tata? - Još uvek je u donjem polju.
Pretpostavljam da se spotura. - Ne spotura se od pića, Alberte.
On pije, mama. - Pa, možda bi i ti pio
da si bio gde je on bio i video ono što je on video.
On mi o tome ne priča.
Ne priča o tome jer ne može. Ne postoje reči za neke stvari.
Dođi ovamo...
Miševi su bili na njemu. Sedi.
Evo. Ovo je ratni barjak.
Bio je narednik, sedmi bataljon, Kraljevska dobrovoljačka konjica.
A ovo je
Orden kraljice za južnu Afriku.
Svako ko se borio u Burskom ratu dobio je jedan ovakav.
A ovaj...
To je Orden za uzvišeno ponašanje. - Nije valjda tatin?
Pa nije ni moj, dušo.
Dobio ga je nakon bitke kod Transvala. Nakon što je bio povređen i
spasio je neke druge momke i... Ne znam šta još, neće da mi kaže ostatak priče.
Ali prvog dana kada je stigao kući samo ih je zafrljačio.
Čim je prohodao, bacio ih je među đubre i rekao je da neće da čuje ni reč o njima.
Vidi, ono što ste uradili danas, ti i Džoi, sada ste vrlo zadovoljni,
i treba tako da bude, moj divni dečače.
Dobro je biti ponosan kada učiniš nešto dobro.
Ali ono što je on učinio u Africi, šta god da je to bilo,
on ne pronalazi ponos u tome.
Naravno da je bilo teško, i koliko god da ga je koštalo bola,
pretpostavljam da on odbija da se ponosi ubijanjem.
Ja bih bio ponosan.
Kada bih otišao u rat. Ako bih otišao spasio bih svoje drugare i...
Bilo da misliš da ne bi uradio iste stvari kao on...
Razmisli koliko je on hrabar što odbija da se ponosi time.
Tvoj tata pravi greške. I pije da zaboravi na greške što napravi,
ali nikada nije odustajao
i on to radi zbog nas.
A danas si pokazao svetu da sve to vredi.
Nastavi da vodiš računa o Džoiju i on će voditi računa o tebi.
Narednik, sedmi bataljon, Kraljevska dobrovoljačka konjica.
Vidiš li ovo, Džoi? Progurao je ceo rat.
Ne kradem ga.
Vratiću mu ga, jednog dana.
Ja sam jedini mladić koji vozi u selu.
Niko osim mene ne vozi. Tako je, a ovo je očev auto.
Imaš sreće što si u njemu. Obično mi nije dozvoljeno da vozim jer je...
Da li je on tvoj prijatelj?
Hajde, dečko, pokažimo joj kako se leti.
Pa... očito je da nećeš biti skakač.
Iš, Harolde. Iš, iš, iš.
Možemo da pokušamo da posadimo nešto drugo,
ili možemo da radimo kod ujka Boba.
Kako ćemo inače da platimo rentu gospodinu Lajonsu?
Šta ćemo da radimo?
Nekada sam mislio
da je Bog
svakom čoveku dao isti procenat loše sreće.
Više tako ne mislim. Mislim da sam dobio i više od toga.
Prestaćeš da me voliš, Rouz. I neću te kriviti kada se to desi.
Pa, možda ću da te mrzim više,
ali nikada neću da te volim manje.
Rat je počeo.
U ratu smo sa Nemačkom.
Čujete li? Engleska je u ratu sa Nemačkom.
Zazvoniće zvona u 6 sati,
i zvona se neće oglašavati sve dok se rat ne završi.
Požurimo, Džoi dečko, danas je vašar u Tavistoku.
Šta je uradio sa njim?
Verujte mi na reč, najbolji konj u okrugu.
Trči poput trkačkog, jak, naočit, veoma dobar...
Nema žvale niti polomljene lišnjače, ima dobra kopita i zube.
Zdrav je kao dren, gospodine.
I koliko tražite, gospodine,
za ovu jaku, naočitu i veoma dobru životinju?
40.
Daću vam 20 i ni penija više.
20 mi ne odgovara, kapetane.
35 i vaš je.
Čak ni ne znam kako se ponaša pri jahanju.
Ponaša se izvrsno pri jahanju.
Bićete zadivljeni. To vam obećavam.
Najbolji konj u celom Devonu.
Najbolji konj kojeg sam video.
Hvala vam.
Ne smeš.
Ne smeš, on je moj.
Ja sam ga trenirao! - Alberte...
Ne možete da ga uzmete. On je moj konj, gospodine.
Bojim se da je suviše kasno, momče. Upravo sam dao 30 gvineja za njega.
Molim vas, daću vam novac.
Hoću, daću vam novac. Radiću za njega.
Radiću za njega.
Vidite, nikoga drugoga neće da sluša.
Neće vam biti od koristi u ratu.
Cima se na svaki zvuk.
Žao mi je.
Dakle, ako Džoi ide, idem i ja, takođe. Prijavljujem se kao dobrovoljac.
Shvatam. Kako se zoveš, momče? - Albert, gospodine.
Koliko imaš godina, Alberte? - 19, gospodine.
Da li je to istina? - Nije, gospodine, ali izgledam kao da imam 19 godina
i krupniji sam od većine devetnaestogodišnjaka, gospodine.
I jak sam, gospodine! I ja... ja se ničega ne plašim.
Ne sumnjam ja u tvoje kvalifikacije, Alberte, ali
zakon je veoma jasan u vezi propisanih god. za prijavljivanje u vojsku.
Tvoj otac je učinio ono što je morao. Znaš to.
30 gvineja nisu ni izbliza dovoljne da se kupi dobar konj poput tvog Džoija.
Znam to.
Ali to je sve što imam.
Hoćeš li ga iznajmiti meni, Alberte, da bude moj lični konj?
Obećavam ti, kao muškarac muškarcu, da ću se brinuti o njemu
kao što si i ti radio,
poštovaću njega
i svu pažnju koji si njemu poklonio.
I ako budem u mogućnosti,
vratiću ti ga da se ti brineš o njemu.
Sada se oprosti.
Sve je u redu, dečko... - U redu, predaj mi ga.
On je konj, nije pas.
Sada, kreni. Hajde!
Hoćeš li da izgubiš farmu, Rouz?
Ti si tako odlučio.
Ali mi smo u ratu.
Zar nije upravo počeo.
Džoi. - Evo ga opet, rekao sam ti da se gubiš.
Pusti ga, Perkinse.
Ovo nije kraj. Ovo nije kraj, brate moj...
Ja, Albert Narakot, svečano se zaklinjem da ćemo opet biti zajedno.
Gde god da si, ja ću te pronaći.
I dovešću te kući!
Miran, miran budi sada. Hajde. Kreni.
Kreni! Hajde.
Leva, desna, leva. Leva...
Polako, polako.
Polako.
Budi miran.
Džoi, prestani da se glupiraš.
Sada si u armiji.
Dobar dečko. Dobar dečko.
Miran.
Miran, miran.
Polako.
Smiri se.
Polako, polako, povuci se!
Džoi, upoznaj Toptorna.
Toptorne, ovo je Džoi. Dogovorite se između sebe ko je glavni, čujete li?
Ako želite da se tučete, obavite to, jer onda kada obavite to,
sve ono čime raspolažete biće vam potrebno protiv Nemaca!
Nežno, Perkinse. Ne želim da ga naljutiš.
Nema ničega nežnog u ratu, gospodine.
I neće toga biti ni kada je u pitanju on.
Razumem ja to, naredniče, ali hoću da je spreman i čist.
On je moj konj. - Gospodine.
Polako, dečko.
Opasno me plaši.
Ko? - Perkins.
Drago mi je što je na našoj strani.
Nije loš. Uopšte nije loš.
Ali još uvek nije ravan mom Toptornu.
Ne bih bio tako siguran. Mislim da ima potencijala.
Sigurno je da voli da preuzme kontrolu nad situacijom.
Ja u stvari mislim da je moj Blenhajm brži od obojice.
Razlaz!
U redu, gospodo, slušajte ovamo.
Uvek ista priča, od Vaterloa do Omurdana,
od Piketovog juriša do bitke kod Mars la Tura.
Prvi napad može biti i trebalo bi da je odlučujući.
Perkinse... - Da, gospodine.
Bez izgovora, bez grešaka, svaki konj da bude istimaren
i spreman kako bi sutra izveli pokaznu jurišnu vežbu.
Gospodine...
Mislio sam da ste se vas dvojica usrali.
Nema šanse.
U redu, onda, hajde da vidimo od čega ste vas dvojica šaljivdžija napravljeni.
Ovako izgleda prikriveno samopouzdanje. - Čekaću vas dvojicu na cilju.
Na tebe je red, kapetane Nikols.
Izvucite
mačeve!
Ispružite ih i usmerite!
Juriš!
Hajde, Džoi. Znam da možeš to. Hajde, dečko!
Hajde!
Hajde, dečko!
Lepo od tebe što si stigao.
Ima brzinu, to mu priznajem.
Ali da li ima izdržljivost? - Ima sve.
Šta to radiš?
Pišem pismo.
Sa slikom u njemu?
Namenjeno je dečaku koji je vlasnik Džoija.
Hoću da mu pokažem kako divno izgleda.
Pre nego što ga odvedemo preko Lamanša kako
bi se suočili sa milionima nemačkih topova.
Da. Pre toga...
Sutra izjutra u 4 krećemo, putujemo sa dragonistima i rojalistima.
Transport jedinica: oni će biti kod dokova
u 5 sati ujutru. Proverite svu opremu.
Borbene naredbe: bez poliranja dugmadi, kopči na šlemu,
stremena. Neka potamne.
Neću ništa da sjaji na suncu i da nas oda.
Naravno.
Čarli... - Džejmi.
Čarli.
Šta misliš za novu šapku?
Postava od svile. Prilično mi se sviđa.
Nisam siguran da će to nešto da znači Nemcima.
Ne znam za to. Razmisli o tome,
ti si Švaba,
upravo odlučuješ koga od dvojice momaka da upucaš, i pomisliš,
"Dragi bože, jedan od njih nosi zbilja modernu šapku!"
Možda bi upucao onog drugog umesto njega.
Ili, umesto toga, pomisli,
"Sviđa mi se ta šapka" i prvo ubije tebe.
Nisam pomislio na to.
FRANCUSKA - 1914 KIVREŠEN
Ovo je naša meta, nemačka 11. divizija,
ulogorili su se 5 km istočno od Menin Rouda.
Motrimo na njih, noću su podigli šatore i pripalili logorsku vatru.
Eliminišite ih da možemo da zaobiđemo nemačke linije
i napadnemo ih s južne strane kod Geluvela.
Odlično!
Ljudstvo? - Oko 600. Pešadija.
Dva puta su brojniji od nas. - Prednost je na strani konjice.
A s naše strane imamo element iznenađenja. Što pre krenemo, to bolje,
nemamo potvrdu da će oni biti tamo i sutra ujutru.
U redu.
Dobro. Dakle, neka bude danas.
Čarli, reci ljudima.
Salcburi formacija. - Salcburi formacija.
Jurišaćemo kroz njihove redove i osiguraćemo položaje iza.
S leve strane trava je viša od nas, savršen zaklon.
Odlično odrađeno, stariji vodniče. Retko kada je vreme utrošeno na izviđanje
protraćeno vreme. - Hvala ti, Sing.
Džejmi.
Nemaju pojma da mi stižemo. - Nemaš skrupule, zar ne, Džime?
Nemam. Shvatam da je najvažnije iznenađenje.
Ako moramo to da odradimo, odradimo to brzo.
Da li si dobro, Čarli?
Nikada bolje. Bukvalno,
nikada bolje.
Pripremite se da uzjašete! Uzjašite!
Hvala ti, Stenli.
Hej, Džoi.
Moj lepi dečko.
Dobro si, zar ne, Džoi?
Hej.
Gospodo.
Čast je jahati sa vama.
Neka Kajzer proklinje dan
kada se usudio da ukrsti mačeve sa nama.
Neka svako učini da se njime ponose,
kralj, domovina, i njegovi pali drugovi!
Budite hrabri!
Plašite se Boga! Ispoštujte kralja!
Izvucite mačeve!
Srećno, drugovi moji.
Napred, u korak!
U korak... napred!
Pređite u kenter!
Kenter... napred!
Konjica!
Juriš!
Šta? Mislili ste da će
garnizon na otvorenom biti nebranjen?
Pogledajte se!
Šta mislite da ste?!
Dođi!
Šta da radimo sa konjima? - Ako su povređeni, ubijte ih.
A sa ostalima, gospodine?
Pokupite ih i odvedite u bazu, ima da vuku topove.
Nikada nećeš naterati ovakve rasne konje da ti vuku topove.
Onda ih upucajte. - Gospodine,
možda bi neki od njih mogli da posluže poljskoj bolnici,
da vrše transport ranjenika sa bojnog polja.
Da li ce moći da se upregnu? - Pokušao bih, gospodine.
Neće to ići, oni su konjica. - Pokušajmo.
Nećeš moći da ih upregneš. - Dosta, Mihaele.
Polako, sada. Polako sada, Englezu.
Polako.
Polako, polako.
Polako...
Gintere! Beznadežno je,
ne možemo im pomoći.
Vidi ti njega.
Ko god da te je to naučio upravo ti je spasio život.
Zdravo, farmo.
Zdravo, Saj Istone!
Bio sam u pošti
i dok sam bio tamo, gospođa Alen mi je dala
paket za Alberta,
od,
od tamo, i pomislio sam
da bih mogao ujutru da svratim do vas. I evo ga.
Ko bi mi to poslao paket od tamo?
Pa, otvori ga i vidi.
To je zbirka crteža.
Zbirka crteža kapetana Nikolsa.
Vidite li ovo? To je Džoijeva slika.
To je Džoijeva slika.
Da ne poveruješ! - A tu je i pismo...
Pa, hajde onda, hajde.
"Dragi Alberte Narakot. Kapetan Nikols, koji je poginuo...
Kapetan Nikols,
koji je danas poginuo u borbi ostavio vam je ovo. Narednik Sem Perkins. "
Nisi mogao da znaš da su to loše vesti.
Poginuo je jašući Džoija.
Ne možeš da znaš da je umro jašući ga. - "U borbi", tako piše.
Gospodo!
Večeras krećemo prema prvim linijama fronta.
Naređujem usiljeni marš!
Krećite!
Šredere! Šredere!
Ne, ne ti. Ti, dođi.
Ostaješ ovde.
Najbolji si sa konjima i ako neprijatelj nastavi da se probija sa zapada
treba brzo da preselimo logor.
Probijaju se? - Tako mi je rečeno.
Mi ćemo kasnije da krenemo pošto vidimo gde su konji najpotrebniji.
Da, gospodine. Možda da moj brat ostane sa mnom,
on je isto dosta dobar kada su u pitanju konji.
Ne, ne. Nije neophodno. Kreni. Polazimo večeras.
U redu je, Gintere.
Ti nećeš ići. Reći ću im da imaš samo 14 godina.
Da si samo dečak. - Otac me je prijavio u vojsku. On zna moje godište,
isto tako i oni.
Očito je da te majka nikada nije naučila kako da sklopiš košulju.
Naravno da jeste. Samo nisam slušao.
Ali sada treba da slušaš! Obećao sam joj,
svečano sam joj obećao
da ćeš sa mnom biti bezbedan. Sa mnom, Mihaele.
Nikad nas neće prebrojati. Ima nas previše. Možeš ostati ovde,
zavuci se ispod kreveta, dok oni ne odu.
Šta onda?
Gintere, biće u redu.
A kada se sva vozila pokvare
i uposle konje,
videćemo se na frontu.
Opet ćemo biti zajedno.
Gintere...
Ovo ti dajem da te sreća prati.
Da te zaštiti.
Brzim korakom!
Marširajte... Leva!
Dva, tri, četiri!
Nazad u red! U red!
Gladan sam.
Da li si doneo hranu? - Žao mi je.
Da li će otac biti posramljen?
Pretvaraće se da jeste.
Možda ce u početku i biti.
Ali na kraju, biće mu drago.
A mi?
Šta sa nama?
Bio sam spreman da pođem.
Ponosio sam se time što idem.
Hteo sam da idem.
Hrana u Italiji je dobra.
Da.
Šta je sa ženama?
Nisu tako dobre kao što je hrana.
Jer su
one jele previše hrane?
Premlad si za rat.
I premlad si za žene! - Ne osećam se tako mlado.
Ne više. - Mihaele...
Šta je? - Spavaj.
Celu noć treba da jašemo.
Laku noć, Mihaele.
Laku noć, Gintere.
Hej! U vetrenjači!
Hajde.
Šredere. - Da, gospodine.
Greška?
Obećanje.
Da.
Deko.
Danas su bliže.
Vetar izvodi trikove sa zvukom, udaljava se od nas.
Mogu da čujem, deko, i nema vetra.
Ne treba da me lažeš.
Ovde. Nema vetra ovde. Ali tamo,
vetar je toliko jak da će te podići sa zemlje...
Lažeš o svemu.
Kažeš da nisi zabrinut, ali je očito da jesi.
Znam da nam se rat približava,
ali ti kažeš, "O, to samo vetar izvodi trikove. "
Da li sam to ja rekao?
Počeo si da lažeš otkada su mama i tata otišli.
Oni su mrtvi.
Ali ti nećeš tako da kažeš.
Misliš li da ću da umrem ako mi kažeš istinu?
Istina je da...
treba da pričaš sa starijima od sebe sa poštovanjem.
Ako mi kažeš istinu o ratu,
ja ću ti reći istinu o velikim konjima
koje čuvam u vetrenjači.
Sada... ko priča laži?
U vetrenjači? - Da.
Stoje u vetrenjači i čekaju Don Kihota.
Ovo je Fransoa a ovo je Klod. - Aha.
Dala sam im imena po dvojici dečaka koji su mi slomili srce prošlog leta.
Mora da nekome pripadaju.
Konji poput ovih ne pojavljuju se iz bajke.
Da, znam, deko. Oni nisu jednorozi,
tako da ću biti fer i čekaću
jedan dan. - Emili.
I ako niko ne dođe kada padne noć,
onda... - Emili.
ima da pripadaju meni. - Emili. Pogledaj me.
Ti ne umeš da jašeš.
Majka mi je govorila kako bi se moje koske polomile
i pri najslabijem udarcu ili padu.
Da. Tako je. Dakle, da li je to rešeno?
Dobra devojčica.
Biće rešeno samo onda kada odlučim koga ću prvo da jašem.
Ali to je...
Samo preko mog mrtvog tela!
Barem neću morati dugo da čekam.
Bila sam zaljubljena u dečaka po imenu Fransoa, imao je divne oči poput tvojih.
Nažalost, on je bio zaljubljen u devojčicu po imenu Mari,
koja je imala zube poput tvojih. Ona se zaljubila u dečaka po imenu Klod,
koji mi je slomio srce i za koga nameravam da se udam jednog dana.
Gledaj me.
Bez priče.
Danas učimo da skačemo.
Da li si znao da su Francuzi skočili metar i 85 cm na Olimpijadi u Parizu
kako bi osvojili zlatnu medalju?
Danas ćemo oboriti taj rekord.
Ovo ćeš da preskočiš.
Kada te pozovem, budi veoma hrabar i preskoči.
Preskoči. Gledaj mene.
A sada je na tebe...
On misli da mi ne možemo to. Ali mi ćemo mu pokazati, zar ne?
Nema potrebe da se plašiš.
Ti si... veoma visok.
Poginućeš.
Jedino ako mi staneš na put pa zbog toga padnem.
Molim te, silazi sa mer...
Nađi negde da ih sakriješ.
I to učini brzo!
Zovem se Bonar. Ovo je moja zemlja. Zašto ste ovde?
Hrana za vojnike na frontu.
Svako mora da da svoj deo.
Uzimaju nam sve.
Gde su konji?
Kakvi konji?
Šta je to? - Ostavite to ako ne znate čemu služi.
Lonac je lonac. Naći ćemo mu neku namenu.
Gospodine, gde je stoka?
Pravim džem. Nemam životinje.
Ali u vašem ambaru je sveže seno.
Koristimo ga za punjenje dušeka.
Vi ste njen deda? - Da.
Gde su joj roditelji? - Mrtvi su.
Umrli su.
Šta je to?
Vetar. Izvodi trikove na tavanu.
Nema vetra.
Škripi stara kuća.
Idi spusti kapke.
Ona je bolesna, zar ne?
Ako je bilo ko od tvojih kompanjona
povredi,
iako ovako star ima da vas pobijem.
Znate,
hteo sam da vam vratim lonac,
ali sada ću da ga zadržim.
Za supu.
Vratićemo se sledeće sezone.
Reci mi šta im se desilo. Mojoj majci i ocu.
Rekao si da ćeš mi reći kako su umrli. Na moj rođendan.
Sutra je moj rođendan! Umrli su u borbi?
Zar ne?
Ali kada vojnici dođu, ti ništa ne činiš.
Ti si kukavica, zar ne? - Da. Da.
Tvoji roditelji su bili hrabri. Ja samo pravim džem.
I nikada nisi učinio hrabru stvar u svom životu?
Možda postoje različiti načini da budeš hrabar.
Da li si znala da Francuzi imaju najbolje golube pismonoše?
I to može biti ono što će odlučiti rat, naše poruke prolaze.
Neću da slušam o pticama.
Oslobode ih na frontu
i kažu im da se vrate kući.
To je sve što znaju.
Ali da bi došli kući, moraju da prelete ratnu zonu.
Možeš li da zamisliš tako nešto?
Prelećeš toliko mnogo bola i užasa,
i znaš da nikako ne smeš da pogledaš dole.
Ako pogledaš dole nikada nećeš stići kući.
Pitam te, šta može biti hrabrije od toga?
Šta je ovo? - Poklon.
Nadam se da mi nisi kupio
odvratnu haljinu poput one od prošle godine koju sam morala da nosim.
Bila je odvratna? - Da.
Izgledala sam poput ružne kaluđerice.
Daj mi ruku.
Deko, nemamo novca.
Kada se rat završi, onda mi možeš kupiti nakit i kočije.
Šta god poželiš, srećo moja.
Ti si naravno šef.
Ono je samo neka stara stvar koju sam pronašao.
Ne brini se, ostavi je, ja ću da je vratim.
To je bilo majčino.
Nisam ga sakrio da bih te obeshrabrio.
Emili, hoću da jašeš veoma polako, veoma oprezno.
I obećaj mi da nećeš ići daleko.
Do vrha brda i odmah nazad. - Obećavam.
Moj heroj.
Polako, polako.
Emili!
Ne! Pustite me. Ne! - Ona je moja unuka.
Emili, stani. Nemojte da je povredite, molim vas.
Nemojte da je povredite.
Nisu vam potrebni! Ima toliko drugih.
Molim vas, uzmite većeg i ostavite manjeg.
Slamate srce mojoj unuci.
Rat je uzeo sve od svakoga.
Šta će im se desiti? - Vući će artiljerijsko oruđe dok ne umru.
Ili dok se rat ne završi.
Nikada se neće završiti.
Onda imaš odgovor na pitanje.
Hajglemane, ovi su tvoji. - Da, gospodine.
Izgledaju snažno.
Trebalo bi da potraju mesec dva.
Prelepi ste.
Prava šteta što su vas pronašli.
Prava šteta...
Svi zajedno vucite.
Stanite! Stanite! Zaustavite se!
Stanite! Stanite!
Hajglemane, dovedi drugoga.
Hajglemane, dovedi drugog konja.
Toga.
Ne, ne. Velikog crnog.
On je dobar konj, gospodine.
Ali ako ga upregnete da vuče težak top, neće nam više biti od koristi.
Princ već nije u dobrom stanju.
Njegova noga, gospodine. - Dao si im imena?
Da, gospodine. - Ne treba da daješ ime onome
što si siguran da ćeš izgubiti. - Njegova noga nije u redu, gospodine.
Vojniče,
uradićeš onako kako ti je rečeno.
Upregni ga.
Kao što vidite, gospodine, ovaj je jači.
Upregni ga.
Stanite. Odvedite konje!
Granate!
Napunite!
Nazad! Zatvorite!
Naciljajte!
Pali!
FRANCUSKA - 1918 REKA SOMA
Dragocenosti u kofu, momci. Ako preživite, biće vam vraćene.
Ako preživite, biće vam vraćene. Dobro je momci.
Dragocenosti u kofu. Dobro.
Možda je ovo vežba, Albi. Možda je vežba kao i prošlog puta.
Ljubavno pismo?
Ne tiče te se.
Čujem da ti i tvoj prijatelj opet imitirate ptice.
Napisaćeš pismo svom konju?
Nakon što nađeš svog konja,
izgubio sam iglu u plastu sena, i treba mi mala pomoć.
Bilo koja dragocenost, ko se vrati, delimo na ravne časti.
Ostani ovde.
Sećaš li se kada smo se onog dana ja i Džoi trkali sa tvojim autom?
Sećam se kako si se prevrtao u vazduhu.
Koja devojka je bila sa tobom?
Bila je devojka?
Bila je.
Zar se ne sećaš? - Pretpostavljam da je to bila neka nevažna devojka.
Ne sećam se koja.
Sećam se da si pao na guzicu u jarku.
Vidiš? Uvek si zabavan, Narakote.
Priznajem ti to.
To ti se desilo? Pao si na dupe?
Ostanite na položajima.
Pripremite se! Pripremite se, momci!
Pripremite se! Pripremite se!
Budite staloženi! Upamtite, ne treba daleko da idete. Postoji put kroz...
Brzo trčite, budite spremni da mislite i delujete brzo,
držite oči širom otvorene a Bog i kralj ima da paze na vas.
Puk neka postavi bajonete! Postavite bajonete!
Znaš li na šta me to tamo podseća? - Na šta?
Na ono prokleto donje polje i na dan kada smo ga ja i Džoi orali.
To je bio najbolji dan u mom životu i ti si bio tamo.
A ovde će početi najgori dan u mom životu,
a ti si ovde da me okuražiš.
Uvek nas dvojica.
I on. - Onda kada stigneš na ničiju zemlju,
idi na bokove. Ostani na bokovima. - Da, gospodine.
Hajde, momci, hajde. Na merdevine.
Ostani blizu aristokrate, on je naša šansa.
Mi imamo hrabrost, ali oni imaju sreću. - Hajde, momci, napred, napred.
I ti, Narakote. I ti.
Hajde, na merdevine, momče. Na merdevine. Penjite se, penjite se. Tako je.
Slušajte vašeg narednika!
Ako bilo ko krene da beži,
ako bilo ko od tvojih
momaka krene da trči prema tebi, uzećeš ovu pušku
i upucaćeš ga.
Da li ste razumeli? - Da, gospodine.
Da li me razumeš? Da li razumeš šta ti govorim, sine?
Uzećeš ovu pušku i pobićeš ih.
Jesi razumeo?
Hajde, gore, sine. Uz merdevine. Uz merdevine i obavi svoj posao.
Endrju, u redu je. Endrju!
Niko se neće povlačiti danas.
Endrju! Endrju, niko se neće povlačiti danas!
Samo se ostavi. Ostavi me!
Bićeš dobro ovde.
Bićeš bezbedan. Neko će doći po tebe.
Alberte. Alberte, slušaj... - Sve je u redu. Sve je u redu.
Mi smo momci iz Devona. Jesmo?
Jesmo.
Dole!
Ne!
Albi.
Uspeli smo.
Endrju, ovim putem!
Gas! Gas! Gas!
Albi...
Hej, nema zaustavljanja ovde.
Neka nastave.
Gospodine, nešto nije u redu. Ovaj treba da se odmori.
Nema odmora za njih. Neka nastave.
Neka nastave!
Molim te, molim te. Ostani na nogama. Ne, molim te. Ne, ne, ne.
Molim te, molim te... Ostani na nogama.
Hajde, molim te, molim te. Ostani na nogama. Hajde.
Oni dolaze! Ostavi ga, vojniče! Ostavi ga! Pođi sa mnom!
Idi do đavola!
Trči! Trči!
Trči!
Zauzmite položaje, zauzmite položaje.
Nešto se kreće.
Šta je to do đavola?
Liči mi na kravu.
Šta bi do đavola krava radila ovde?
To definitivno nije krava.
Pa, šta je? - Ne može biti konj.
Ništa živo tamo ne može da bude. - To nije konj.
To nije konj.
Da, to je konj.
To je konj. - Da, to je konj.
Neka sam proklet.
To je konj.
Momci, treba da ga dozovemo.
Kako se dozivaju konji?
Upetljao se u žicu.
Jebite se.
Šta to misliš da radiš?
Vraćaj se, čuješ li me?
Vodniče, to je naređenje. Vraćaj se.
Slušajte ga, gospodine. Ne možemo da ga ostavimo.
Šta on to radi? - To je zamka.
Ne, mislim da nije.
Ja mislim da pokušava da mu pomogne. - Uplaši ga da se vrati u svoj rov.
To je bela zastava, zar ne?
Vidite li belu zastavu?
Samo pokušavam da pomognem ovom konju, to je sve!
Vraćaj se, gluperdo.
Gospod je pastir moj, ništa mi neće nedostajati.
Na zelenoj paši pase me,
vodi me na tihu vodu...
Jadno stvorenje.
Jadna dušica.
U redu je.
U redu je, nemoj da se tako meškoljiš i poskakuješ.
Samo sečeš samog sebe.
Oslepećeš samog sebe.
Budalo beskorisna. Nisam pomislio da ponesem rukavice ili nešto da presečem...
Mislio sam da će ti možda trebati ovo.
Za bodljikavu žicu.
Da, da Ja... hvala.
Živeli.
Hvala ti.
To je veoma duga žica.
Kada je presečeš,
oslobodiće
ovo i ovo,
i ovo,
i još jače će se uviti,
što će bojim se još više da povredi ovog sirotana.
Dobro govoriš engleski.
Dobro govorim engleski.
Mogu li?
Šta ako mu prvo oslobodimo glavu?
Tako da neće pokušati da ustane i neće oslepiti samog sebe?
A onda... - Šta što nisi poneo još jedne makaze.
Onda bih mogao ovde da presečem žicu.
Trebaju nam još makaza za sečenje žice!
Njegov mrtvi ugao.
Makaze ga neće uplašiti.
Ako bi mogao ovde da isečeš, držeći ovu žicu,
ja bih mogao da... - Dosta priče, odmah sam iza tebe.
Razumeš šta se dešava ili ne, najdraži?
Da moraš ležati fino i mirno.
Evo ga jedan momak.
Ti si neverovatan konj,
a on će nam pomoći.
Evo ga taj momak.
Evo ga taj neverovatan momak.
Kako stoje stvari u tvom rovu?
Divno. Čitamo, pletemo džempere,
i treniramo naše pacove da izvode cirkuske trikove.
Ako vam ikada zatrebaju pacovi, uvek možemo da vam pošaljemo naše,
jer ih imamo više nego dovoljno, iskreno govoreći.
Pored toga, oni plaše sve lepe devojke. - Naše devojke se ne plaše pacova.
Kršne nemačke devojke?
One što snažno masiraju?
Svakog četvrtka.
I donose ti rum tortu na rođendan.
Pogledaj tog konja!
Pogledaj kakve mišiće ima,
dugačke noge za trčanje.
Da pobegne od opasnosti.
Bežanje je jedino što mogu.
Iako ih mi učimo suprotno.
Da trče u borbu.
Ratni konj. - Da.
Ratni konj.
I evo ga.
Kakva si čudna zverka postao.
A sada?
Ja ću ga povesti sa mnom?
Pošto sam ja doneo makaze, konj je moj.
To je pošteno, zar ne?
Nema šanse. On je Englez, to je očigledno.
Misliš zato što je toliko prljav? - Zato što je toliko pametan.
I ti nisi previše čist.
Mogli bi da boksujemo.
A pobednik dobija konja.
Ne, hvala, plavooki.
Moramo biti pažljivi da ne započnemo rat.
Da li imaš neki novčić?
Da bacamo novčić? - Da.
U redu, Fric, ti si na redu. - Ne zovem se Fric već Peter.
Pite, ja sam Kolin.
Biraj, Koline. - Glava.
To je lice mog Kajzera
i ne izgleda da je zadovoljan mnome.
Konj je tvoj.
Umirilo se, zar ne?
Da.
Ali sačekaj pola sata i ponovo ćemo pucati.
Ja užasno gađam, Pite, ne verujem da ću ikada da pogodim metu.
Hvala ti.
Doviđenja, druže.
Dobro ćeš se starati o njemu, zar ne? - Hoću. Naša čudna zverka.
I ti vodi računa o sebi, čudaku.
Koline?
Nemačke makaze
u sećanje na tvog lepog prijatelja iz Dizeldorfa.
Hvala ti.
Koristiće mi kod kuće u bašti u Saut Šildsu.
Čuvaj svoju glavu, Pite, druže.
Neverovatan! Neverovatan konj!
Puni smo. Nastavi dalje.
Gas ga je sredio.
Moraćemo da čekamo do jutra.
Nije moguće da su svi oni povređeni.
Svi oni.
Svi pokretni ranjenici,
neka se upute prema ambulanti.
Neka se upute prema ambulanti!
Šta ovo radi ovde? - Treba nam veterinar, gospodine.
Nema veterinara. Jedva da nam je neki konj ostao.
Svuda je isečen, ali ova noga ovde je u najgorem stanju.
Verovatno je u pitanju tetanus. Nije dobro. - Molim vas, gospodine.
Treba da se pobrinem za sve ove ljude, vodniče, vidite to, zar ne?
Molim vas, gospodine, ovaj konj može bilo šta da preživi.
Šta je to?
U pitanju je konj kojeg su pronašli kako luta na ničijoj zemlji.
Lezi. - Kakav je to konj?
Čudesan konj, po mom mišljenju.
Niko ne može da pobegne iz ničije zemlje.
Čudesan konj...
Bio je živ, vidite, gospodine, tamo gde niko ne može da preživi,
tako da je on za mene i moje drugove,
gospodine, on je...
Imamo velika očekivanja u vezi sa njim. - Treba sada da ga upucate.
Ali ne mogu. - To je čin milosrđa, momče.
Ta noga neće ozdraviti.
Naredniče.
Oslobodite ga patnje.
Dame, ako biste bile ljubazne.
U redu, povucite se.
Povucite se.
Hajde. Uradi to opet.
Džoi?
Zdravo, Džoi.
Gde si bio?
Gde si sve bio?
Poznajete ovog čoveka?
Kako se zovete? - Narakot.
Vojnik Albert Narakot, gospodine. - Ovo je konj lutalica, Narakote,
i ozbiljno je povređen.
Da li je ovaj čovek pod vašom negom? - Da, gospodine.
On nikako nije lutalica, gospodine.
On je moj konj,
ja sam ga odgajio, u Devonu.
Gospodine, pogledajte njegove noge!
Ima 4 bele čarape,
ceo je braon i ovde ima ovakav znak.
Vodite ga.
Hajde, sine. - Čekajte, ne vidite to od blata.
4 bele čarape.
U redu, razlaz. Čistite se, svi vi.
Vidite li, gospodine?
On nije nikako lutalica.
Brinućemo se o tvom konju.
Zakrpićemo ga najbolje što umemo.
Tretiraćemo ga kao da je jedan od nas.
Hvala vam, gospodine.
Gospodo!
Dobio sam zadatak da vam saopštim neke važne vesti.
Danas u 11 sati,
za dva minuta od sada,
rat će se završiti.
Kralj i kraljica vam se zahvaljuju na vašoj službi.
Pobedili smo,
iako smo platili visoku cenu koju mnogi od nas nisu mogli ni da zamisle.
Kada zvona zazvone,
a hoće vrlo brzo, po prvi put za četiri godine
setimo se naše braće koji su poginuli na bojnom polju.
I zahvalimo se Bogu za kraj ovog rata
i za pobedu.
Ne razumem, gospodine.
Samo konji oficira.
Svi ostali konji će biti prodati na aukciji smesta.
To je stvarno bezobzirno.
To je konj momka iz Devona. Odgajio ga je još od onda kada je on bio ždrebe.
Istrenirao ga je taman na dan kada je armija došla u grad.
To nisu moja naređenja, naredniče.
Moraćete da ga odvedete na pijacu.
To je sve.
Svi smo sakupili novac.
To je sve što imamo.
Ovde ima 29 funti. Otkupi ga.
Da li major zna? - Major je dao 10 funti.
Nikome ne govori da je i major uključen. Tvoj prijatelj na štakama tamo,
čak je molio majora da kaže kako je Džoi njegov konj, konj oficira,
kako bi mogao da se vrati sa ostalima.
Hajde, Narakote! Kreći. Ne želimo da propustimo događaj.
Sedam funti! Sedam funti onamo!
Sedam funti! Osam funti ovde!
Osam funti! Deset funti ovde!
Da li neko daje više? Prodato!
Biće u redu. Niko neće dati više od 15 funti za polukrvnog konja.
Trebaju im radni konji.
Sledeći.
Počinjemo sa 4 funte.
Četiri funte!
5 funti. - 5 funti ovde.
Da li neko daje više? - 7 funti!
8 funti? - 8 funti.
9! - 10 funti!
10 funti!
Jedanaest. - Jedanaest.
Mesar iz Kambrija.
Celog jutra daje najvišu cenu.
11 funti.
Pusti mene da se ja pobrinem za ovo, vojniče. Petnaest!
I neka se na tome završi!
15 funti!
Šesnaest!
16 funti! - Sedamnaest!
20 vaših engleskih funti i neka se na tome završi, moj prijatelju.
20 funti!
25! - 25 funti!
Dvadeset šest.
Dvadeset šest funti! - Dvadeset sedam.
Dvadeset osam! - Dvadeset osam funti!
Dvadeset devet!
I trideset.
Da li neko daje više od 30 funti?
Sto funti!
I gospodine, ako opet date više od mene,
prodaću kaput sa mojih leđa
i daću 110.
I ako opet date više od mene, prodaću farmu
i daću 1.000.
100 funti!
Prvi put, drugi put, prodato!
Gospodine,
vratiću vam sav vaš novac.
Sve ono što ste dali kada se vratimo u Englesku. Daću vam duplo.
Ne znate ništa o njemu.
Ali niste u pravu, gospodine, sve znam.
Da, našli ste ga! Čuo sam da ste našli konja upletenog u žicu na ničijoj zemlji.
Ne, ja sam ga našao, on ga je odgajio.
Kada sam čuo za čudesnog konja, putovao sam 3 dana
jer sam znao čiji je to konj.
Od moje unuke.
Ona mu je spasila život!
On je njoj bio sve.
Gde je vaša unuka?
Rat je uzeo sve od svakoga.
On je jedino što mi je od nje ostalo.
Nemoj da budeš zabrinut, dečko, kada odem.
Neću ni ja da budem.
Pronašao sam te, zar ne?
I ti si pronašao mene.
I mi ćemo obojica...
obojica ćemo znati da smo istrajali.
Hajde.
Mi smo srećnici.
Oduvek smo bili.
Još od onog dana kada sam te sreo.
Neka Bog bude sa vama, gospodine.
Da li znaš šta je ovo?
To je očevo.
To je barjak njegovog puka.
Odakle vam to, gospodine?
Možda bi hteo da uzmeš ovo...
Hvala vam puno za ovo, gospodine...
I ovo.
Ne, ne, ne treba.
On tebi pripada.
To je, naravno, ono što je moja devojčica želela.
A ona je meni bila šef.
Kako se ona zvala?
Emili.
Njeno ime je Emili.
Preveo: Bambula
RATNI KONJ