PULPĂ 1. Un țesut moale, umed, fără formă.
2. Revistă sau carte cu un conținut nefiresc,
de obicei tipărit pe hârtie aspră, neprelucrată.
Las-o baltă, e prea riscant.
- Nu mă mai ocup cu așa ceva. - Așa zici de fiecare dată.
"Am terminat, nu o mai fac, e prea periculos."
- Da, și am dreptate. - Iar apoi uiți totul.
S-au terminat zilele uitării, au început zilele aducerii-aminte.
Știi cum sună ce zici?
- Ca vorbele unui om sensibil? - Ca o rață!
Nici n-o să le mai auzi.
Nu voi mai face asta, și nu-mi vei mai auzi măcănitul.
- După noaptea asta? - Da, am toată noaptea să măcăi.
- Mai vrea cineva cafea? - Da.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Așa cum o facem acum, riscul e același ca în cazul unei bănci.
E chiar mai mare, băncile sunt mai ușor de jefuit.
Băncile federale nici nu trebuie să oprească un jaf.
Au asigurare, ce-i interesează?
Într-o bancă federală nici n-ai nevoie de o armă.
Un tip a intrat într-o bancă doar cu un telefon mobil,
i l-a dat unei casiere, iar cel de la celălalt capăt al liniei
a zis: " Am capturat-o pe fiica lui. Dă-i toți banii sau o ucidem."
- Și a mers? - Evident!
A intrat un idiot în banca lor cu un telefon, nu cu o armă,
i-a jefuit, iar ei nu au făcut nimic.
Și i-au făcut ceva fetiței?
Probabil nici nu exista, dar nu asta e ideea.
Ideea e că au jefuit o bancă doar cu un telefon.
- Vrei să jefuim bănci? - Zic doar că ar fi mai simplu.
- Nu vrei să mai jefuim magazine? - Eu ce am zis? Nu!
Nu mai e amuzant, sunt prea mulți străini,
vietnamezi și coreeneni care nu știu engleză.
Când le zici "golește casa" nu înțeleg nimic.
Asta face problema prea personală.
- Până la urmă o să omorâm unul. - Eu n-o să ucid pe nimeni.
Nici eu nu vreau asta,
dar vom ajunge într-o situație în care nu vom avea de ales.
Dacă nu vor fi vietnamezii,
o să fie niște evrei care au magazinul de 15 generații,
iar bunicul din spatele tejghelei, are și un pistol.
Încearcă să jefuiești așa ceva cu un telefon, să vezi ce reușești.
Dă-o naibii! Renunțăm!
- Și vrei să ne luăm slujbe normale? - Asta nu voi face.
Atunci ce?
Garçon! Cafea!
Localul ăsta.
"Garçon" înseamnă "băiat".
Aici? O cafenea?
Care-i problema? Nimeni nu jefuiește restaurante!
De ce nu?
Baruri, magazine, benzinării...
Riști să fii ucis dacă jefuiești așa ceva.
La restaurante îi prinzi cu garda jos.
Nu se așteaptă să fie jefuiți, sau cel puțin nu la fel de mult.
Aici cred că nu va fi nimeni care să se creadă erou.
Ai dreptate, ca și băncile, locurile astea sunt asigurate.
Pe manager nu îl interesează,
vrea doar să ieși fără să-i împuști clienții.
Chelnerițele? Să fim serioși!
Nu vor încasa un glonț pentru banii restaurantului.
Picolii sunt imigranți ilegali plătiți cu 1,5 dolari pe oră,
și nu-i interesează dacă furi de la patron,
iar cei de la mese nu vor ști ce se întâmplă.
Mănâncă o omletă, și dintr-o dată îi amenință cineva cu un pistol.
Mi-a venit o idee când jefuiam ultimul magazin.
Mai ții minte că tot intrau clienți, și ai zis să le luăm portofelele?
- A fost o idee bună. - Mulțumesc.
În portofele erau mai mulți bani decât în casă.
Așa e.
- În restaurante intră mulți oameni. - Asta înseamnă multe portofele!
- Inteligent, nu? - Da.
Sunt gata. Hai să o facem aici și acum!
În regulă.
La fel ca data trecută,
tu ai grijă de mulțime, eu de angajați.
- Te iubesc, Dovlecel. - Și eu, Iepuraș.
Acesta e un jaf!
Dacă se mișcă cineva, vă omor pe toți!
Spune-mi despre barurile unde pot fuma hașiș.
Ce vrei să știi?
- Hașișul e legal? - Da, dar nu 100%.
N-ai voie să intri într-un restaurant, să-ți faci o țigară și să o fumezi.
Poți fuma la tine acasă și în anumite locuri.
Locurile respective fiind acele baruri?
Pe scurt, e legal să cumperi, e legal să ai așa ceva,
și dacă ai un bar de hașiș poți să și vinzi.
Ai voie să deții hașiș, dar fii atent.
Dacă un polițist te oprește, n-are voie să te percheziționeze.
Asta e un drept pe care nu-l au polițiștii din Amsterdam.
M-ai convins, acolo mă duc.
Îți va plăcea mai mult ca orice altceva.
Știi ce e așa ciudat la Europa? Micile diferențe.
Au tot ce avem și noi, dar cu mici diferențe.
Cum ar fi?
În Amsterdam ai voie să-ți iei o bere la cinematograf,
și nu le vând în pahare de carton, ci în pahare normale de bere.
În Paris, la McDonald's se vinde bere.
Știi cum se numește în Paris un burger cu brânză, de o livră?
- "Burger cu brânză, de o livră"? - Ei nu au livre, au sistemul metric.
- Și cum îl numesc? - "Royal cu brânză".
- Și un Big Mac? - La fel, dar e "le" Big Mac.
"Le Big Mac"?
- Și un Whopper? - Nu știu, n-am fost la Burger King.
Știi ce pun în Olanda pe cartofii prăjiți,
în loc de ketchup?
- Ce? - Maioneză!
La naiba!
Am văzut cu ochii mei, pun o tonă de maioneză!
Ar trebui să avem puști pentru astfel de drumuri.
- Câți sunt? - Trei sau patru.
- Cu sau fără omul nostru? - Nu știu sigur.
- Pot fi până la 5 oameni? - E posibil.
Ar trebui să avem puști.
- Cum o cheamă? - Mia.
Cum l-a cunoscut pe Marsellus?
Nu știu, n-a fost nimic special. Ea a fost actriță.
Serios? A jucat în ceva ce am văzut și eu?
Cea mai mare realizare a ei
a fost rolul principal într-un episod-pilot.
Ce-i aia episod-pilot?
- Știi emisiunile de la televizor? - Nu mă uit la relevizor.
Știi de invenția numită "televizor" unde se transmit emisiuni?
Emisiunile se aleg făcând o singură emisiune numită "pilot."
Apoi o arată celor care aleg emisiuni,
și ei o aleg sau nu, în funcție de cât de bună e.
Unele sunt alese și ajung emisiuni TV, altele nu.
Ea a fost într-una care nu a fost aleasă.
Îl ții minte pe Antwan Rockamora?
Jumătate negru, jumătate samoan, îi ziceau "Tony Spaima de Piatră"?
Poate. Era gras, nu?
Nu aș merge atât de departe, avea probleme cu greutatea.
N-avea ce face, era din Samoa.
- Îmi aduc aminte. Ce-i cu el? - Marsellus l-a aranjat serios.
Se zice că a fost din cauza soției lui Marsellus.
- Ce a făcut, i-a tras-o? - Nu a fost atât de grav.
- Atunci ce i-a făcut? - Un masaj la picioare.
Doar atât? Și Marsellus ce a făcut?
A trimis niște băieți să aibă grijă de el, la el acasă.
L-au aruncat de la balcon, de la etajul 4.
La parter avea o grădină, acoperită cu sticlă, ca o seră,
iar el a căzut prin ea.
De atunci are o problemă cu vorbitul.
Păcat.
Dacă te joci cu focul, până la urmă te arzi.
Cum adică?
Nu e bine să-i faci masaj la picioare noii soții a lui Marsellus.
Nu crezi că a reacționat prea dur?
Probabil că Antwan nu se aștepta ca Marsellus să reacționeze așa,
dar trebuia să se aștepte la o reacție.
Un masaj la picioare nu înseamnă nimic,
eu îi fac așa ceva și mamei mele.
E vorba că a pus mâna într-un mod prietenesc
pe noua soție a lui Marsellus.
Nu cred că e la fel de grav ca și cum i-ar face sex oral,
dar e ceva asemănător.
Nu același lucru să faci sex oral unei femei
și să-i faci un masaj la picioare.
- Nu, dar seamănă. - Nici măcar!
Poate că masajele tale diferă de ale mele,
dar nu e același lucru să-i atingi picioarele,
sau să o atingi cu limba.
Nu au absolut nimic în comun.
Masajele la picioare nu contează.
Ai făcut cuiva vreun masaj la picioare?
Nu te apuca să-mi dai lecții, sunt maestrul picioarelor!
- Ai făcut multe? - Foarte multe.
Am o tehnică impecabilă, și nici nu gâdil.
Ai face un masaj la picioare unui bărbat?
Du-te naibii!
- Ai făcut multe bărbaților? - Du-te naibii!
- Sunt cam obosit, fă-mi și mie unul. - Calmeză-te, m-ai enervat.
- Asta e ușa. - Da.
- Cât arată ceasul tău? - 7:22.
E prea devreme. Să mai așteptăm puțin.
Nu aș face masaj unui bărbat, dar asta nu înseamnă că e bine
să-l arunci pe Antwan de pe o clădire într-o seră
și să-i provoci probleme în modul de a vorbi.
Dacă mi-ar face mie asta, ar face bine să mă lase paralizat,
pentru că altfel l-aș omorî.
Nu am zis că ar fi în regulă,
dar tu ai zis că nu înseamnă nimic, iar eu am zis că n-ai dreptate.
Eu am făcut mii de masaje la picioare la diferite femei,
și toate au însemnat ceva.
Ne prefacem noi că nu înseamnă, dar nu e așa, de-asta e așa frumos.
E senzual, nu vorbiți despre asta, dar știți amândoi că așa e.
Marsellus știa, iar Antwan trebuia să-și dea seama.
E vorba de soția lui, nu va trata situația cu umor.
E un argument interesant. Hai să ne intrăm în roluri.
- Cum ziceai că o cheamă? - Mia.
De ce ești așa interesat de soția grasului?
Pleacă în Florida și m-a întrebat
dacă nu pot să mă ocup de ea cât e el plecat.
- Adică să o omori? - Nu!
Doar să ies cu ea, să o duc să se distreze,
și să mă asigur că nu se simte singură.
- Ieși în oraș cu Mia Wallace? - Nu ies cu ea.
E ca și cum ai merge la un film cu soția unui prieten.
Trebuie doar să-i țin companie.
Categoric nu ieșim împreună!
Bună, copii! Ce mai faceți?
Stai liniștit.
Ne cunoașteți?
Suntem asociați cu Marsellus Wallace, partenerul vostru de afaceri.
Îți aduci aminte de partenerul vostru?
Lasă-mă să ghicesc.
- Tu ești Brett? - Da.
Așa ziceam și eu.
Îți aduci aminte de partenerul tău, Marsellus Wallace?
- Da, îmi aduc aminte. - Excelent.
Se pare că luați micul dejun. Ne pare rău.
Ce mâncai?
Hamburgeri.
Asta e piatra de temelie pentru orice mic dejun sănătos.
- Ce fel de hamburgeri? - Cheeseburgeri.
De unde? McDonald's, Wendy's, Jack-in-the-Box?
Big Kahuna.
Ăsta e localul ăla Hawaiian. Am auzit că ar fi gustoși.
- Nu am mâncat niciunul, cum sunt? - Sunt buni.
Pot să iau și eu unul?
Ăsta e al tău, nu?
Gustos burger!
Ai mâncat vreodată un burger de la Big Kahuna?
- Vrei să guști? Sunt chiar buni. - Nu mi-e foame.
Dacă îți plac burgerii, încearcă-i și pe ăștia.
Eu nu pot să-mi iau,
prietena mea e vegetariană și m-a obligat și pe mine,
dar îmi place gustul unui burger bun.
Știi cum se numește în Franța un burger cu brânză, de o livră?
Nu.
- Spune-i, Vincent. - "Royal cu brânză".
- Știi de ce? - Din cauza sistemului metric?
Fii atent ce deștept e Brett!
Ești deștept! Ai dreptate, e din cauza sistemului metric.
- Ce e în ăsta? - Sprite.
Minunat.
Îmi dai o gură din băutura ta să alunece mai ușor mâncarea?
Te rog.
A fost minunat.
Tu, cu părul ăla ciudat! Știi de ce am venit?
Spune-i prietenului meu unde ai ascuns ce vrem noi!
Acolo.
Nu-mi aduc aminte să te fi întrebat pe tine ceva.
- Deci? - E în dulap.
Nu, la cel de la genunchii tăi.
E în regulă? Vincent?
- E bine? - Da.
Îmi pare rău, cum ziceai că te cheamă?
Tu am înțeles că ești Vincent, dar de tine nu știu.
Mă cheamă Pitt, iar de data asta nu mai scapi.
Vreau doar să știți că ne pare rău
că lucrurile au ajuns așa între noi și dl Wallace.
Am intrat în afacere cu cele mai bune intenții.
Îmi pare rău, te-am deconcentrat? Nu am vrut să fac asta.
Te rog, continuă. Ziceai ceva de intenții bune.
Care e problema?
Ai terminat? În regulă, permite-mi să-ți răspund.
- Cum arată Marsellus Wallace? - Poftim?
- Din ce țară ești? - Poftim?
N-am auzit de ea. Vorbesc engleză în "Poftim"?
- Vorbești engleză, idiotule? - Da.
Atunci înțelegi ce-ți spun. Spune-mi cum arată Marsellus Wallace.
Mai spune o dată "poftim"!
Te provoc, idiotule! Mai zi "poftim" o singură dată!
- E negru. - Continuă.
E chel.
- Arată ca o curvă? - Poftim?
- Arată ca o curvă? - Nu.
Atunci de ce ai încercat să i-o tragi ca unei curve?
- Nu-i adevărat! - Ba asta ai făcut, Brett.
Ai încercat să i-o tragi,
și lui Marsellus Wallace nu-i place să i-o tragă decât dna Wallace.
- Ai citit Biblia? - Da.
Am memorat un pasaj care se potrivește perfect acum.
Ezechiel, 25:17.
"Drumul omului bun"
"e plin de nedreptățile egoiștilor și de tirania oamenilor răi."
"Binecuvântat fie cel ce în numele milei și bunăvoinței"
"îi păstorește pe cei slabi prin valea întunericului,"
"deoarece el veghează asupra fratelui său,"
"și îi găsește copiii pierduți."
"Iar eu voi săvârși cumplite răzbunări"
"asupra celor de încearcă să-mi otrăvească și distrugă frații."
"Și vei ști că sunt Domnul Dumnezeul tău"
"când îmi voi arunca furia asupra ta."
VINCENT VEGA ȘI SOȚIA LUI MARSELLUS WALLACE
Cred că după ce vom termina,
vei fi extrem de fericit.
Butch, problema e că acum ai posibilitatea,
dar, oricât de dureros ar părea, posibilitatea nu durează veșnic,
iar zilele tale sunt pe terminate.
E un lucru dur în viață, dar va trebui să fii realist.
Afacerea asta e plină de idioți nerealiști,
care cred că vor fi ca vinul odată cu trecerea timpului.
Dacă vrei să zici că devine oțet, ai dreptate.
Dacă tu crezi că devii mai bun odată cu trecerea timpului, nu e așa.
Cât crezi că mai poți lupta, Butch?
Două?
Boxerii nu îmbătrânesc. Vă apropiați, dar nu ajungeți acolo.
Dacă ar fi fost altfel, ar fi făcut-o cineva până acum.
Îmi ești aliat?
Se pare că da.
În noaptea luptei, e posibil să simți o înțepătură.
E mândria, care vrea să se joace cu tine.
Dă-o naibii de mândrie.
Nu-ți face decât probleme, nu te ajută niciodată.
Treci peste prostia aia,
pentru că peste un an, când o vei duce bine în Caraibe,
îți vei zice: "Marsellus Wallace avea dreptate".
Nu am probleme de-astea, dle Wallace.
În runda a 5-a, lasă-te doborât.
Spune-o.
În runda a 5-a mă las doborât.
Vincent Vega, omul nostru din Amsterdam!
Jules Winnfield, omul nostru din Inglewood!
Intrați!
- Ce-i cu hainele astea, omule? - Nu vrei să știi.
- Unde e șeful? - E acolo, are puțină treabă.
Ce-ar fi să-l așteptați puțin?
Când îl vedeți pe albul ăla plecând, duceți-vă direct.
- Ce mai faci? - Destul de bine. Tu?
Bine.
Am auzit că ieși în oraș cu Mia mâine seară.
Da, m-a rugat Marsellus.
- Ai cunoscut-o pe Mia? - Încă nu.
- Ce-i așa amuzant? - Nimic.
Eu trebuie să mă ușurez.
Nu sunt prost! E soția șefului.
O să stau pe cealaltă parte a mesei, o să mănânc cu gura închisă,
o să râd la glumele ei și asta-i tot.
Problema asta e între voi.
Atunci de ce ai mai întrebat? Idiotule!
Dă-mi un pachet de Red Apples.
- Cu filtru? - Nu.
- Te uiți la ceva, prietene? - Nu sunt prietenul tău.
- Poftim? - M-ai auzit bine, deșteptule.
A venit Vincent Vega? Vino încoace, amice!
Un Red Apples, 1,40 dolari.
Și niște chibrituri.
Practic, transformă orice parte a corpului într-un cap de penis.
Ți-o dau și ție, e o carte minunată despre pierce-uri.
Știi pistolul cu care îți dau găurile în urechi?
Tot pe ăla îl folosesc și la găurile din sfârcuri?
Lasă pistolul ăla, e împotriva ideii de piercing.
Toate cele 18 pierce-uri de pe corpul meu sunt făcute cu acul.
Am 5 în fiecare ureche, unul în sfârcul stâng,
două în nara stângă, unul în arcada stângă,
unul în buric, unul în buză, unul în clitoris și unul în limbă.
Scuză-mă, sunt curios, de ce ți-ai pune în limbă?
Ajută la sex, la felații.
Vincenzo. Intră în biroul meu.
Asta e Panda, din Mexic. E excelent.
Asta e Bava, e diferită, dar la fel de bună,
iar aia e Choco, de la munții Hartz, din Germania.
Primele 2 sunt la fel, 300 de dolari pe gram.
Asta e prețul pentru prieteni, dar celălalt e puțin mai scump.
Asta e 500 de dolari pe gram,
dar când o să-l iei vei ști de ce ai dat banii în plus.
Toată marfa e bună, dar asta e cu adevărat extraordinară.
Ține minte că eu tocmai m-am întors din Amsterdam.
Sunt cumva negru? Suntem în Inglewood?
Nu, ești în casa mea.
Albii care știu diferența
între ceva bun și ceva prost vin la mine.
Marfa mea e mult mai bună decât prostiile alea din Amsterdam.
Pari foarte sigur pe tine.
Nu suntem în Amsterdam, Vince, asta e piața unui adevărat traficant.
Cocaina nu mai e la modă, heroina se întoarce puternic.
- Bine, dă-mi trei grame din cea bună. - În regulă.
Dacă e cât zici tu de bun, vin să mai cumpăr 1000.
Sper că voi mai avea,
dar îți dau din partea mea, ca să vezi cât de bun sunt cu tine.
Nu mai am baloane, e în regulă un ambalaj de plastic?
Da, e bine.
În regulă, îți fac rost de unul.
Dragă, îmi aduci un ambalaj și niște sârmă din bucătărie?
Sigur.
Ce zici de Trudi?
Nu are prieten, vreți să vă întâlniți să trageți ceva împreună?
Care e Trudi? Cea cu rahaturile pe față?
Nu, ea e Jody, soția mea.
- Îmi pare rău, omule. - Nu-i nimic.
- Nu pot, trebuie să merg undeva. - Nicio problemă.
O lăsăm pe altă dată.
"Mulțumesc, Jody".
Tot un Malibu conduci?
Știi ce mi-a făcut ieri un nenorocit?
- Ce? - Mi-a zgâriat-o cu cheia.
- Ce porcărie! - Nu mai spune!
A stat în garaj 3 ani, iar acum am scos-o 5 zile
și s-a găsit un idiot care să-și bată joc de ea.
Ar trebui uciși, fără proces și fără juriu.
Ar trebui trimiși direct să fie executați.
Aș fi dat orice să-l prind în timp ce o zgâria.
Ar fi meritat să o fi făcut, dacă l-aș fi prins.
Ce nenorocit!
Cât de laș trebuie să fii să zgârii mașina cuiva?
Asta nu se face, e împotriva regulilor!
- Mulțumesc. - Și eu.
- Pot să mi-o fac aici? - Simte-te ca acasă.
Mulțumesc.
"Bună, Vincent. Eu mă îmbrac. Ușa e deschisă."
"Intră și pune-ți ceva de băut. Mia."
E cineva?
Vincent!
Îți vorbesc prin interfon.
- Unde e interfonul? - Pe perete, lângă cei doi africani.
La dreapta.
Te apropii...
- Ai găsit! - Bună.
- Apasă pe buton să vorbești. - Bună!
Du-te și pune-ți ceva de băut, eu cobor imediat.
- Barul e lângă șemineu... - În regulă.
Să mergem.
- Unde suntem? - La Jackrabbit Slim's.
Ar trebui să-ți placă dacă ești pasionat de Elvis.
- Hai să mergem să mâncăm ceva, Mia. - Poți mânca ceva și aici.
Nu fi...
După tine, pisicuțo.
Bună seara, doamnelor și domnilor.
- Cu ce vă pot ajuta? - Avem o rezervare pe numele Wallace.
Wallace?
Am rezervat o mașină.
Duceți-vă acolo, în Chrysler.
Aplauze pentru Ricky Nelson!
Ai fost minunat, Ricky, îți mulțumim.
Vincent!
Ricky se va întoarce în a doua jumătate a spectacolului.
Sper că vă savurați cina aici, la Jackrabbit Slim's.
Mulțumesc.
Ce zici?
E ca un muzeu al figurilor de ceară, cu puls.
Bună, eu sunt Buddy. Ce vă aduc?
Să vedem, eu vreau o friptură.
Vreau friptura Douglas Sirk.
- O vreți friptă bine sau în sânge? - În sânge, și o cola cu vanilie.
Tu ce vrei, Peggy Sue?
Vreau un hamburger Durwood Kirby în sânge, și un shake de 5 dolari.
Vreți shake Martin and Lewis sau Amos and Andy?
Martin and Lewis.
Ai comandat un shake de 5 dolari?
Adică o combinație de lapte cu înghețată?
- Așa era, ultima oară când am băut. - Și costă 5 dolari?
- Nu puneți și whiskey în el? - Nu.
Am întrebat de curiozitate.
Mă întorc imediat cu băuturile dv.
- Poți să-mi faci o țigară, cowboy? - Poți să o iei pe-asta, cowgirl.
Mulțumesc.
Nicio problemă.
Marsellus a zis că tocmai te-ai întors din Amsterdam.
Așa e.
- Cât ai stat acolo? - Puțin peste 3 ani.
Mă duc cam o lună pe an acolo să mă relaxez.
- Serios? Nu știam. - Cum ai fi putut să știi?
Am auzit că ai făcut un episod-pilot.
Da, alea au fost cele 15 minute în care am fost renumită.
Despre ce era vorba?
Despre o echipă de agente secrete, numită "Forța celor Cinci Vulpițe".
Poftim?
Da, eram niște vulpițe, eram o forță demnă de luat în seamă,
și eram 5 în echipă.
Era una blondă, Sommerset O'Neal, care era conducătoarea noastră,
vulpița japoneză era maestră în kung fu,
negresa era expertă în demolări,
iar specialitatea vulpiței franceze era sexul.
- Și specialitatea ta care era? - Cuțitele.
Personajul meu, Raven McCoy, fusese crescută de circari.
Conform ideii serialului,
eram cea mai periculoasă din lume cu un cuțit în mână,
și știam o groază de glume pe care le învățasem
de la bunicul meu, un actor de vodevil.
Dacă am fi fost aleși, am fi realizat o scenă
în care în fiecare emisiune aș fi zis o altă glumă.
Mai ții minte vreuna dintre glumele alea?
Am apucat să zic una singură, am făcut doar un episod.
- Spune-mi-o. - E prea stupidă.
Nu mă lua așa, spune-mi-o.
Nu ți-ar plăcea și te-ai simți prost.
Ai zis-o la 15 milioane de oameni, și nu mi-o poți spune mie?
- Promit că nu râd. - De asta mă și tem, Vince.
Nu asta am vrut să zic, și știi asta.
Acum sigur nu ți-o voi zice, am vorbit prea mult despre ea.
Ce prostie!
Martin and Lewis, și o cola cu vanilie.
E bun.
Pot să beau și eu o gură?
Sigur că da.
Trebuie să știu ce gust are un shake de 5 dolari.
Poți să-mi folosești paiul, nu am nicio boală.
Da, dar poate am eu.
- Nu-i o problemă. - În regulă.
- E excelent! - Ți-am zis.
Nu știu dacă merită 5 dolari, dar e foarte bun.
Nu e enervant?
- Ce anume? - Liniștea trenantă.
De ce simțim nevoia să vorbim prostii ca să ne simțim în largul nostru?
Nu știu, bună întrebare.
Ăsta e momentul în care știi că ai descoperit pe cineva special,
când poți să taci un minut și să vă bucurați amândoi de liniște.
Nu cred că am ajuns acolo, dar nu-i nimic, abia ne-am cunoscut.
Eu mă duc până la baie să-mi pudrez nasul.
Tu stai aici și gândește-te la un subiect de discuție.
Așa voi face.
Dumnezeule!
Nu e minunat când vii de la baie și mâncarea te așteaptă pe masă?
Eu zic că avem noroc că primim ce am comandat.
Nu cred că Buddy Holly e un chelner prea bun.
Poate ar fi trebuit să stăm în secțiunea lui Marilyn Monroe.
- Care? Sunt două Monroe-uri. - Nu-i adevărat, ea e Marilyn Monroe.
Ea e Mamie Van Doren.
Nu o văd pe Jayne Mansfield, probabil are liber noaptea asta.
- Inteligent. - Da, am și eu momentele mele.
- Te-ai gândit la un subiect? - Da.
Totuși, pari a fi un om cumsecade, și nu vreau să te rănesc.
Nu sună a genul de discuție obișnuită și plictisitoare,
prin care cunoști un om,
ci ca și cum ai avea ceva serios de zis.
Chiar am, dar trebuie să promiți că nu te superi pe mine.
Nu pot să promit așa ceva, nu știu ce mă vei întreba.
Oricum, poți să mă întrebi,
iar reacția mea normală să fie să mă supăr.
Apoi îmi voi fi încălcat promisiunea fără să fie vina mea.
- Mai bine o lăsăm baltă. - Asta e imposibil.
E inutil să încerc să uit ceva care m-a făcut așa curioasă.
Serios?
Oricum, nu e mai interesant când nu ai voie să faci ceva?
În regulă, te întreb.
Ce părere ai despre ce a pățit Antwan?
- Cine e Antwan? - Tony Oroarea de Piatră.
- A căzut de la geam. - Asta e un mod de a pune problema.
Altul ar fi că a fost aruncat de la geam,
și altul că a fost aruncat de Marsellus.
Se mai poate spune
și că a fost aruncat de Marsellus din cauza ta.
Serios?
Nu știu cât de adevărat e, dar eu așa am auzit.
- Cine ți-a zis? - Lumea.
- "Lumea" vorbește cam mult. - Așa e.
Nu fi timid, Vincent, ce altceva ai mai aflat?
Nu sunt timid.
Era vorba și de sex?
Nu, am aflat doar că Antwan ți-a făcut un masaj la picioare.
- Și? - Asta e tot.
Ai auzit că Marsellus l-a aruncat pe Tony Oroarea de Piatră
de la etajul 4 al unei clădiri că mi-a făcut un masaj?
Și chiar ai crezut asta?
La momentul la care am aflat, mi s-a părut credibil.
Faptul că Marsellus l-a aruncat de la etajul 4
pentru că mi-a făcut mie un masaj la picioare
ți s-a părut a fi credibil?
Nu, a părut a fi exagerat, dar asta nu înseamnă că n-a fost așa.
Știu că Marsellus e foarte protector cu tine.
Una e ca un soț să fie protectorul soției lui,
și alta e aproape să omoare pe cineva că i-a atins picioarele soției lui.
Dar așa s-a întâmplat?
Singurul lucru pe care mi l-a atins Antwan
a fost mâna mea, când mi-a strâns-o la nuntă.
Serios?
Adevărul e că nimeni nu știe
de ce Marsellus l-a aruncat de la etajul 4 al clădirii,
în afară de Marsellus și Tony, dar când vă întâlniți voi,
sunteți mai răi decât niște femei plictisite.
Doamnelor și domnilor,
urmează momentul pe care l-ați așteptat cu toții,
renumitul concurs de twist de la Jackrabbit Slim's.
Acesta e concursul în care un cuplu fericit
va câștiga acest minunat trofeu din mâna lui Marilyn.
- Cine sunt primii concurenți? - Noi!
- Vreau să dansez! - Nu!
Cred că Marsellus, soțul meu și șeful tău,
ți-a zis să mă scoți în oraș să fac ce vreau eu.
Vreau să dansez și să câștig. Vreau trofeul ăla!
- Să dansezi bine! - Bine, tu ai vrut-o.
Să facem cunoștință cu primii concurenți din seara asta.
- Cum vă numiți, doamnă? - Dna Mia Wallace.
- Și domnul cu care ați venit? - Vincent Vega.
În regulă, să vedem ce știți. Dansați!
- Asta e liniștea trenantă? - Nu știu la ce te referi.
- Băutură! Muzică! - Eu mă duc să mă ușurez.
Nu trebuia să-mi spui asta, Vince, dar du-te.
Bei un singur pahar.
Să nu fii prost-crescut. Îți bei repede ce-ai în pahar,
zici "noapte bună" și pleci acasă.
E un test de moralitate,
ca să vezi dacă poți rămâne loial, pentru că asta e foarte important.
Bună.
Ieși de aici, zici "la revedere, am avut o seară încântătoare."
Ieși, te duci la mașină, mergi acasă, te masturbezi, și asta e tot.
Ascultă, Mia, eu trebuie să plec.
Dumnezeule!
Trebuie să mergem la o plimbare.
Să nu mori, Mia!
Răspunde!
Răspunde, Lance, fir-ai al naibii!
- Lance, sună telefonul! - Îl aud și eu!
Credeam că le-ai zis idioților să nu sune atât de târziu!
Da, și exact asta îi voi zice și acum celui care sună.
- Alo? - Lance, sunt Vincent.
Am probleme mari, trebuie să vin la tine acasă.
Calmează-te. Care e problema?
Sunt cu o femeie care a făcut supradoză.
Nu o aduce aici! Nu glumesc!
Să nu te prind că vii aici cu vreo proastă pe moarte!
N-am de ales!
- Sigur e supradoză? - Moare, omule!
Bine, atunci fii bărbat, du-o la un spital și sună un avocat.
Nu pot.
Nu e problema mea. Tu i-ai dat marfa, tu trebuie să ieși din situația asta.
Mă suni de pe un telefon mobil? Nu știu cine ești.
Cu cine vorbesc? Nu veni, voi închide telefonul.
E un idiot care face glume la telefon!
Ce naiba a fost aia?
Ai înnebunit? Vorbeai despre droguri pe un telefon mobil!
Ai intrat cu mașina în casa mea!
Apuc-o de picioare.
Ești surd? Nu vii cu proasta asta în casa mea.
Apuc-o de picioare, Lance.
Proasta asta e soția lui Marsellus Wallace.
- Știi cine e Marsellus Wallace? - Da.
Dacă moare, s-a zis cu mine.
Va trebui să-i zic că nu m-ai ajutat
și că ai lăsat-o să moară în fața casei tale.
Ajută-mă, ridic-o.
La naiba!
Lance! La naiba!
E 1:30 dimineața! Ce se întâmplă?
Asta cine e?
Du-te la frigider și ia injecția cu adrenalină.
- Ce are? - Supradoză!
- Atunci ia-o de aici! - Adu-mi naibii injecția aia!
Duceți-vă naibii amândoi!
Ce nenorocită!
Continuă să vorbești cu ea, o să-i fac injecția,
mă duc să-mi iau cartea mea neagră de medicină.
La ce îți trebuie o carte de medicină?
Să citesc ce să fac, nu am mai făcut nicio injecție cu adrenalină.
N-ai mai făcut o injecție cu adrenalină?
Nu a mai fost nevoie, eu nu vând droguri neofiților.
Clienții mei știu cât să ia.
- Adu-mi injecția aia! - Asta fac, dacă mă lași.
Nu te opresc cu nimic!
Atunci nu mai vorbi cu mine, vorbește cu ea.
- Adu-mi odată injecția aia! - Bine!
- Mai repede, Lance, moare! - Mă uit cât de repede pot.
- După ce se uită? - Nu știu, după o carte.
Ce cauți?
Cartea mea neagră de medicină.
- Ce? - E ca un ghid pentru asistente.
N-am văzut niciodată aici vreo carte de medicină.
Crede-mă, am una.
Dacă e așa importantă, de ce n-o ții cu dozele?
Nu știu! Lasă-mă în pace!
Cât cauți tu cartea aia, fata o să moară pe covor!
N-o să găsești nimic în mizeria asta.
Dumnezeule!
- Dă-te la o parte! - Porcule!
Nu mai pierde timpul și fă-i injecția odată!
Bine, cât o pregătesc eu, scoate-i bluza și găsește-i inima.
Trebuie să o faci într-un loc anume?
Da, îi faci o injecție în inimă, evident că trebuie să fie!
Nu știu exact unde e inima ei, cred că e aici.
Aia e!
Asta e? Am nevoie de un marker! Ai?
- Ce anume? - Un marker!
Grăbește-te, omule!
Cred că e gata.
- Mai repede! - Ia-o, îți zic eu ce să faci.
- Nu îi fac eu injecția, tu o faci! - Nu, tu îi faci injecția.
- Nu i-o fac eu! - Nici eu!
- Eu nu am mai făcut niciodată asta! - Nici eu, și nu o fac nici acum.
Tu ai adus-o aici, tu îi faci injecția.
Când o să aduc eu o proastă cu supradoză la tine acasă,
o să-i fac eu injecția, acum fă-i-o tu!
Dă-l încoace.
Zi-mi ce să fac.
Îi vei face o injecție cu adrenalină fix în inimă,
dar are mușchi intercostali prin care trebuie să treci.
Trebuie să îți poziționezi acul ca și cum ai înjunghia-o.
Trebuie să o înjunghii de 3 ori?
Nu, o singură dată,
dar suficient de tare ca să-i ajungă la inimă.
După ce faci asta, apeși pe piston.
- Apoi se se întâmplă? - Și eu sunt curios să văd.
Nu glumesc, omule! Asta e ca să o omoare?
Nu, așa ar trebui să-și revină.
În regulă, număr până la 3.
Ești gata? Unu...
Doi...
Trei!
- Spune ceva dacă ești în regulă! - "Ceva".
Ce ciudat a fost!
Dumnezeule!
Stai puțin.
Cum crezi că ar trebui să rezolvăm situația?
Tu ce zici?
Cred că dacă Marsellus și-a trăit toată viața,
nu trebuie să știe nimic.
Dacă Marsellus ar afla de asta,
aș avea la fel de multe probleme ca și tine.
Mă îndoiesc.
- Dacă vrei, pot păstra un secret. - Batem palma?
Nu vom scoate niciun cuvânt.
Minunat.
Acum mă voi duce acasă să fac un atac de cord.
Vrei să auzi gluma mea din "Forța celor Cinci Vulpițe"?
Sigur, dar sunt prea speriat ca să pot râde la ea.
N-o să râzi pentru că nu e amuzantă, dar dacă vrei, ți-o spun.
Abia aștept.
Erau 3 roșii care se plimbau.
Roșia-tată, roșia-mamă și roșia-copil.
Copilul rămânea mereu în urmă, așa că tatăl s-a enervat,
s-a întors la el, l-a călcat,
și i-a spus "ține-te după noi" (ketchup).
Ketchup...
Pe curând.
Butch!
Nu te mai uita la televizor, avem un oaspete deosebit.
Mai ții minte când ți-am zis
că tatăl tău a murit ca prizonier în Vietnam?
El e căpitanul Koons. A fost în Vietnam cu tati.
Bună, micuțule. Am auzit multe despre tine.
Am fost prieten bun cu tatăl tău.
Am fost 5 ani împreună în iadul ăla din Vietnam.
Sper că tu nu vei trece prin asta,
pentru că atunci când doi bărbați
sunt într-o situație ca cea în care am fost eu și tatăl tău,
își asumă anumite responsabilități unul față de celălalt.
Dacă nu aș fi supraviețuit eu, maiorul Coolidge ar fi fost cel
care ar fi vorbit acum cu fiul meu, Jim,
dar acum vorbesc eu cu tine, Butch.
Am ceva pentru tine.
Ceasul ăsta a fost luat de străbunicul tău
în timpul Primului Război Mondial.
A fost luat dintr-un magazin din Knoxville, Tennessee.
E făcut de una dintre cele mai vechi companii
care a început să producă ceasurile de mână.
Până atunci, oamenii foloseau ceasuri de buzunar.
A fost luat de soldatul infanterist Erine Coolidge
în ziua în care a plecat spre Paris.
A fost ceasul din război al străbunicului tău,
l-a purtat în fiecare zi cât a fost în război.
După ce și-a făcut datoria, s-a dus acasă la bunica ta
și-a scos ceasul și l-a pus într-un borcan de cafea.
Acolo a stat până când bunicul tău, Dane Coolidge,
a fost chemat de țara lui să treacă oceanul
și să se lupte iar cu poporul german.
De data asta, l-au numit Al Doilea Război Mondial.
Străbunicul tău i l-a dat bunicului tău ca să-i poarte noroc,
dar Dane nu a fost la fel de norocos ca tatăl lui.
El a fost în marină,
și a fost ucis alături de ceilalți pe Wake Island.
Bunicul tău urma să moară, și știa asta.
Toți cei care erau acolo știau că nu vor părăsi insula în viață.
Cu trei zile înainte ca japonezii să cucerească insula,
bunicul tău a rugat un tunar de pe un transport Air Force,
pe nume Winocki,
un bărbat pe care nu-l mai văzuse niciodată,
să-i dea fiului său, pe care nu-l văzuse niciodată,
acest ceas de aur.
După 3 zile, bunicul tău era mort, dar Winocki și-a ținut făgăduiala.
După terminarea războiului, el a fost la bunica ta,
și i-a adus copilului ceasul de aur al bunicului tău.
Acest ceas.
Ceasul ăsta a fost pe mâna tatălui tău
când a fost împușcat la Hanoi.
A fost prins, și dus într-o închisoare vietnameză.
Știa că dacă soldații vor vedea ceasul, îl vor confisca.
În opinia tatălui tău, ceasul ăsta era moștenirea ta,
și nu lăsa pe nimeni să se atingă de moștenirea fiului lor.
L-a ascuns în singurul loc în care știa că nu-l va găsi nimeni,
în fund.
A ținut ceasul ăsta în fund 5 ani, și când a murit de dizenterie,
mi l-a dat mie.
Am ținut bucata asta de metal în fund timp de 2 ani.
Apoi, după 7 ani, am fost trimis acasă la familia mea.
Acum, îți dau ție ceasul.
A sosit clipa, Butch.
CEASUL DE AUR
E clar, Wilson e mort.
A fost cea mai sângeroasă și brutală luptă
care a avut vreodată loc în acest oraș.
Coolidge a plecat mai repede decât toți câștigătorii de până acum.
- Crezi că știa că Wilson a murit? - Cred că da.
Am văzut cum fericirea din ochi
a fost înlocuită de conștientizarea a ceea ce a făcut.
Va afecta asta lumea boxului?
O tragedie ca asta o va zgudui din temelii.
Marsellus!
- Ce mai faci? - Bine.
Nu am apucat să-ți mulțumesc pentru cină.
- Ce ai aflat? - A dispărut.
- Antrenorul lui? - Nu știe nimic, și îl cred.
Cred că Butch l-a luat prin surprindere.
Nu vreau să știu ce crezi, vreau să știu adevărul.
Du-l în cușcă și pune câinii pe el. Trebuie să aflăm ce știe.
Cum vrei să-l căutăm?
O să caut pe tot pământul ca să-l găsesc pe nenorocitul ăla.
Dacă Butch se duce la Indochina, vreau un tip care să se ascundă
într-o farfurie cu orez și care să-l omoare.
Mă ocup eu de asta.
Domnule?
Ce e?
Ați participat la lupta de la radio.
- Sunteți luptătorul? - Ce te face să crezi asta?
Știu că dv sunteți! Spuneți-mi asta!
- Eu sunt. - L-ați omorât pe celălalt boxer.
- E mort? - La radio au zis că e mort.
Îmi pare rău, Floyd.
- Cum e? - Ce anume?
Cum e să ucizi pe cineva? Să-l bați până la moarte fără arme?
- Ești nebună? - Nu, mă interesează mult subiectul.
Ești prima persoană pe care o cunosc care a ucis pe cineva.
Cum te simți după ce ucizi un om?
Dă-mi o țigară și îți spun.
Esmarelda Villa Lobos. E mexicancă?
Numele e spaniol, eu sunt din Columbia.
- Ce nume impresionant ai! - Mulțumesc.
- Pe tine cum te cheamă? - Butch.
Ce înseamnă?
E un nume american, ale noastre nu înseamnă nimic.
Ca să trecem la subiect, Esmarelda, ce vrei să știi?
- Ce simți când ucizi un om? - Nu-ți pot spune asta.
Nu știam că e mort până când mi-ai spus-o tu.
Vrei să știi cum mă simt acum, după ce am aflat?
Nu-mi pare deloc rău.
Ce ți-am zis?
După ce au aflat că cedez meciul, cotele au crescut enorm!
Știu, e incredibil!
Dă-l naibii! Dacă era mai bun, nu ar fi murit.
Dacă și-ar fi apărat șansele, ar fi trăit!
Cui îi pasă, s-a terminat!
Să nu mai vorbim despre bietul Floyd!
Să vorbim despre bogatul și prosperul Butch.
La câți agenți de pariuri ai depus bani?
La toți opt? Cât timp o să-ți ia să iei toți banii?
Până mâine seară? În cea mai mare parte.
Asta e o veste minunată!
Eu și Fabienne plecăm dimineață.
O să-mi ia vreo două zile să ajung în Knoxville.
Bine, prietene.
Ai dreptate.
Data viitoare când mai vorbim, voi fi în Tennessee. Ai grijă, frate.
- 45 de dolari și 60 de cenți. - Ia ceva pentru deranj.
Dacă te întreabă cineva pe cine ai luat azi, ce le spui?
Adevărul. Trei mexicani bine îmbrăcați și puțin beți.
- Bună seara, Esmarelda Villa Lobos. - Noapte bună, Butch.
- Stinge lumina. - E mai bine, dulceață?
- A fost greu la birou? - Destul de greu.
- M-am bătut puțin. - Bietul de tine!
Vrei să ne îmbrățișăm?
Voiam să fac un duș, miros ca un câine.
Îmi place cum miroși.
Lasă-mă să-mi dau haina jos.
De fiecare dată când mă uit în oglindă,
aș vrea să am burtică.
- Vrei să te îngrași? - Nu, să am burtică.
Burtica e foarte sexy.
Ar trebui să fii fericită că ai pe cineva cu burtă.
Taci, grăsanule!
Eu am puțină burtă, ca Madonna când a făcut "Lucky Star",
dar nu e același lucru.
E vreo diferență între burtică și burtă?
E o diferență uriașă.
Ți-ar plăcea dacă aș avea burtă?
Bărbații cu burtă arată ca niște ciudați sau ca niște animale.
O femeie cu burtică, însă, e foarte sexy.
Restul trebuie să fie normal, fața, picioarele, șoldurile, fundul.
Dar are nevoie de o burtică mare și perfect rotundă.
Dacă aș avea una,
aș purta doar tricouri scurte ca să iasă în evidență.
Crezi că bărbaților li s-ar părea atractiv?
Nu mă interesează ce li se pare lor atractiv.
Din păcate, ce e frumos la atingere
și ce e frumos de privit e rareori același lucru.
Dacă ai avea burtă, te-aș lovi în ea.
- M-ai lovi în burtă? - Da.
Te-aș sufoca.
M-aș așeza cu ea pe fața ta până nu ai mai putea să respiri.
Ai face asta?
- Ai luat totul? - Da.
Bravo, scumpo.
A fost tot conform planului?
- Nu ai ascultat lupta la radio? - Nu ascult niciodată luptele tale.
- Ai câștigat? - Da.
- Te mai retragi? - Cu siguranță.
- Totul s-a terminat cum trebuia? - Nu s-a terminat încă, scumpo.
Suntem în pericol, nu? Dacă ne găsesc, ne vor ucide.
Dar nu ne vor găsi.
Mai vrei să merg cu tine?
Nu vreau să fiu o povară sau o pacoste.
- Spune-mi! - Vreau să vii cu mine.
- Pentru totdeauna? - Da.
- Mă iubești? - Foarte mult.
- O să-mi faci sex oral? - O să mi-o săruți?
- Tu primul. - În regulă.
Butch, iubirea mea. Aventura începe.
Cred că mi-am rupt o coastă.
- În timpul sexului oral? - Nu, proasto, în timpul luptei.
Nu mă face proastă!
"Mă cheamă Fabby. Mă cheamă Fabienne."
Termină, nenorocitule!
Te urăsc când vorbești cu vocea aia de idiot.
Îmi pare rău, retrag ce-am zis.
Dă-mi un prosop uscat, doamnă Lalea Frumoasă.
Îmi place să mi se spună lalea.
E mai bine decât vocea aia de retardat.
Nu am zis că ești retardată,
am zis că ești proastă, și mi-am retras cuvintele.
- Butch? - Da, Plăcințică.
- Unde mergem? - Încă nu știu sigur. Unde vrei.
O să facem mulți bani din asta, dar nu suficienți
încât să putem sta întotdeauna într-o casă mare.
Poate am putea să mergem undeva în Pacificul de Sud.
Cu banii ăștia o să facem multe acolo.
- Putem merge în Bora Bora? - Sigur că da.
Și dacă te plictisești acolo,
putem merge în Tahiti, sau poate în Mexic.
- Nu vorbesc spaniolă! - Dar nici limba din Bora Bora.
Oricum, limba mexicană e foarte ușor de învățat.
Ce înseamnă ce-ai zis?
"Unde e magazinul de încălțăminte?"
Scuipă întâi.
Ai o pronunție foarte bună.
În curând, o să fii mamacita mea iubită.
- Cât e ceasul? - E timpul să ne culcăm.
Noapte bună, Bombonică.
Butch?
Nu contează.
M-ai speriat. Ai visat urât?
La ce te uiți?
La un film cu motociclete. Nu știu cum se numește.
- Te uiți la el? - Într-un fel.
E cam devreme să te uiți la războaie și explozii.
- Despre ce e? - Nu știu, tu te uitai la el.
- Nu, imbecilule! Visul tău. - Nu-mi amintesc.
Nu-mi amintesc des visele.
Să ne uităm la morocănos de dimineață.
Ce-ar fi să ne trezim și să luăm micul dejun?
Dacă mă mai săruți o dată, mă trezesc.
- Ești mulțumit? - Da.
Atunci trezește-te, leneșule!
Doamne!
- Cât e ceasul? - Aproape 9 dimineața.
- La ce oră avem tren? - La 11:00.
- Știi ce vreau la micul dejun? - Plăcintă de lămâie?
O să cer o farfurie mare cu clătite și gem de afine,
cu sirop de arțar, ouă, și cinci cârnați.
- Vrei și ceva de băut? - Arată bine.
Vreau să beau un pahar mare de suc de portocale
și o cafea neîndulcită, apoi o felie de plăcintă.
- Plăcintă la micul dejun? - Plăcinta poate fi mâncată oricând.
Una cu afine, să meargă cu clătitele,
și cu brânză topită deasupra.
Unde e ceasul meu?
- E acolo. - Nu e.
Te-ai uitat?
Da, ce crezi că fac?
- Ești sigură că l-ai luat? - Da, e lângă sertarul noptierei.
- Pe cangur? - Da, era pe cangurul tău.
- Nu e aici! - Ar trebui să fie.
Știu că ar trebui să fie, dar nu e aici.
Unde naiba e?
Era ceasul tatălui meu.
Știi ce a trebuit să facă să-mi dea ceasul ăla?
E prea mult de explicat, dar a făcut multe!
Puteai să dai foc la orice,
dar și-am zis să nu uiți ceasul tatălui meu!
- Gândește-te! L-ai luat? - Cred că da.
Crezi că da? L-ai luat sau nu?
Atunci l-am luat.
- Ești sigură? - Nu.
La naiba!
Știi cât de proastă ești?
Nu e vina ta.
L-ai lăsat în apartament.
Nu e vina ta.
Ți-am cerut să aduci multe lucruri.
Ți-am amintit de el, dar nu ți-am zis ce important era.
Trebuia să-ți spun că doar de ăla îmi pasă.
Nu ești telepată, nu?
Îmi pare rău.
Nu e nevoie, dar nu pot să mănânc cu tine.
Cum adică?
Trebuie să mă duc la apartament să-mi iau ceasul.
- N-o să te caute gangsterii acolo? - Voi afla în curând.
Dacă mă caută și nu mă pot descurca, o să plec.
L-am văzut, credeam că l-am adus!
Îmi pare rău.
Uite niște bani, ia-ți clătitele. Poftă bună.
Mă întorc înainte să poți spune "plăcintă cu afine".
Plăcintă cu afine.
Bine, poate nu atât de repede, dar destul de repede.
Dintre toate lucrurile pe care le putea uita,
uită tocmai ceasul de la tatăl meu!
I-am zis exact, lângă masă, pe cangur!
I-am zis: "Nu uita ceasul tatălui meu"!
E bine, Butch.
Așa o să-l învingi, Butch. Te subestimează.
Nenorocitule!
- Crezi că e mort? - Da.
Dacă vrei, te ajut la tribunal. Tipul ăla era nebun!
Te-a lovit, apoi a intrat în mașina aia.
- Cine? - El.
Să fiu al naibii!
- Te pot ajuta cu ceva? - Taci naibii din gură!
Stai puțin! Ce naiba ai de gând?
Vino-ncoace, nenorocitule!
Vezi ce tare doare? E mândria ta, care vrea să se joace cu tine.
Treci peste prostia aia.
- Ai face bine să mă omori. - Da, cineva o să fie împușcat.
- Stai! - Nu e treaba ta, domnule!
- Acum e treaba mea. Aruncă arma. - Nu înțelegi!
Aruncă arma!
Ia piciorul de pe el și pune-ți mâinile la spate.
Vino spre tejghea.
- Încearcă să mă omoare! - Taci!
Vino în continuare. Hai!
Zed? Sunt Maynard. Păianjenul tocmai a prins două muște.
Nimeni nu omoară pe cineva pe domeniul meu, în afară de Zed.
A venit.
De ce sunt bătuți?
Se băteau între ei. Au intrat luptându-se.
Asta de aici voia să-l omoare pe ăla.
Serios? Voiai să-l împuști?
- Grace e în regulă în față? - Da, nu e marți, nu?
- E marți. - Nu o să pățească nimic.
- Adu-l pe nenorocit. - Cred că doarme.
Atunci va trebui să-l trezești, nu?
Ridică-te!
Jos!
- Pe care vrei să-l faci primul? - Nu știu încă.
Tu ești, amice!
Vrei s-o facem aici?
- Hai în fosta cameră a lui Russell. - Sună bine.
Ai grijă de ăsta.
Taci naibii din gură!
Vrei arma, nu, Zed?
Atunci ridic-o!
Hai, ridic-o!
Așa, Zed, băiete!
Vreau s-o ridici.
Dă-te la o parte, Butch.
La naiba!
- Te simți bine? - Nu, omule.
Nici pe departe!
Acum ce facem?
Ce facem? Îți spun eu!
Acum o să chem niște prieteni care să se ocupe de ei,
cu niște clești și cu un aruncător de flăcări.
Ai auzit ce-am zis, țărane?
Nu am terminat nici pe departe cu tine.
Pentru tine o să folosesc tehnici medievale!
Mă refeream la ce o să se întâmple între noi doi.
La asta te refereai?
Îți spun eu.
Nu mai există "noi doi".
Deci suntem chit?
Da, dar vreau două lucruri.
Să nu spui nimănui despre ce s-a întâmplat aici.
Rămâne între mine, tine și violatorul care-și trăiește ultimele clipe aici.
Nu e treaba nimănui altcuiva. Și doi, pleci din oraș diseară,
și odată plecat nu te mai întorci sau te distrug.
Ți-ai pierdut toate privilegiile în L.A. Ne-am înțeles?
Ne-am înțeles.
Acum pleacă de aici!
Fabianne!
Adună-ți lucrurile, trebuie să plecăm imediat.
- Cum rămâne cu bagajele? - Dă-le naibii de bagaje.
O să pierdem trenul dacă nu plecăm acum.
Eu sunt jos.
- E totul în regulă? - Vino, nu avem timp de vorbă.
Suntem în pericol?
Vino, scumpo.
- De unde ai motocicleta? - Nu e motocicletă, e un chopper.
Ce s-a întâmplat cu Honda mea?
Îmi pare rău, am avut un accident cu Honda.
Vii, te rog?
Ești rănit?
E posibil să-mi fi spart nasul, nu-i nimic grav. Vino.
Te rog, scumpo. Trebuie să plecăm. Urcă!
Vino-ncoace. Îmi pare rău.
- Ai stat mult, mi-am făcut griji. - Nu am vrut să-ți faci griji.
- Cum a fost micul dejun? - Bun.
- Ai luat clătite cu afine? - Nu, a trebuit să iau cu unt.
Ești sigur că te simți bine?
Scumpo, de când am plecat de aici
a fost cea mai ciudată zi din toată viața mea.
Urcă și o să-ți povestesc.
Hai, trebuie să mergem.
- A cui e motocicleta asta? - E un chopper.
- Al cui e? - A lui Zed.
- Cine e Zed? - Zed e mort.
CAZUL BONNIE
Ba asta ai făcut, Brett. Ai încercat să i-o tragi.
Lui Marsellus Wallace nu-i place să i-o tragă decât dna Wallace.
Nu vreau să mor!
- Ai citit Biblia? - Da.
Am memorat un pasaj care se potrivește perfect acum.
Ezechiel, 25:17.
"Drumul omului bun"
"e plin de nedreptățile egoiștilor și de tirania oamenilor răi."
"Binecuvântat fie cel ce în numele milei și bunăvoinței"
"îi păstorește pe cei slabi prin valea întunericului,"
"deoarece el veghează asupra fratelui său,"
"și îi găsește copiii pierduți."
"Iar eu voi săvârși cumplite răzbunări"
"asupra celor de încearcă să-mi otrăvească și distrugă frații."
"Și vei ști că sunt Domnul Dumnezeul tău"
"când îmi voi arunca furia asupra ta."
La naiba!
E prietenul tău?
Spune-i să tacă, mă enervează.
Marvin!
Eu m-aș potoli, dacă aș fi în locul tău.
Muriți, nenorociților!
De ce nu ne-ai zis că era cineva în baie?
Ai uitat că era cineva acolo cu un pistol?
Vezi cât de mare era pistolul ăla? Era mai mare ca el!
- Ar fi trebuit să fim morți. - Știu, am avut noroc.
- Asta n-a fost noroc! - Poate.
A fost o intervenție divină. Știi ce e aia?
Cred că da.
Înseamnă că a coborât Dumnezeu din Rai
ca să oprească gloanțele.
Exact asta e.
A venit Dumnezeu din Rai și a oprit gloanțele alea.
Cred că e timpul să plecăm, Jules.
Nu da totul peste cap!
Ce s-a întâmplat aici a fost un adevărat miracol!
Jules, liniștește-te. Se mai întâmplă.
Nu-i adevărat, chestiile astea nu se întâmplă pur și simplu.
Vrei să continuăm discuția asta teologică în mașină,
sau într-o închisoare cu polițiștii?
Ar trebui să fim morți, amice!
Ce s-a întâmplat aici a fost un miracol,
și vreau să recunoști asta!
Bine, a fost un miracol. Acum putem pleca?
Hai, cioară!
La naiba!
Ai văzut vreodată emisiunea "Cops"?
Eu mă uitam odată la ea, și era la televizor un polițist
care vorbea de un schimb de focuri pe care îl avusese pe hol.
Își terminase gloanțele într-un tip, și nu îl nimerise.
Erau doar ei doi.
E ceva înspăimântător, dar se mai întâmplă.
Dacă vrei să fii orb, du-te cu păstorii,
dar ochii mei sunt deschiși.
- Ce vrei să spui? - Că eu am terminat cu asta!
De acum poți să consideri că am ieșit la pensie!
- Dumnezeule! - Nu face blasfemii!
- La naiba, Jules! - Am zis să nu faci asta!
De ce ne faci figuri de genul ăsta?
Azi îi spun lui Marsellus că mă retrag.
- De ce nu-i zici și de ce? - Nu-ți face griji, așa o să fac.
Da, pariez pe 10 mii de dolari că o să moară de râs.
Nu mă interesează.
Marvin, ce înțelegi tu din toate astea?
- N-am nicio părere. - Trebuie să ai.
Tu crezi că a venit Dumnezeu din Rai și a oprit gloanțele?
Ce naiba se întâmplă?
- La naiba! - L-am împușcat pe Marvin în față.
- De ce naiba ai făcut asta? - Nu am vrut, a fost un accident.
Am văzut multe nebunii în viața mea, dar asta...
Calmează-te, ți-am spus că a fost un accident.
Probabil ai trecut peste o groapă.
Mașina nu a intrat în nicio groapă!
Nu am vrut să îl împușc, s-a descărcat pistolul!
Nu știu de ce!
Uită-te la mizeria asta!
Suntem pe o stradă din oraș în mijlocul zilei!
Nu-mi vine să cred!
Ai face bine să crezi, nenorocitule! Trebuie să luăm mașina din drum.
Polițiștii observă de obicei o mașină care lasă dâre de sânge.
Du-o într-un loc prietenos, și gata.
Suntem în Valley, Vincent.
Marsellus n-are niciun loc prietenos în cartierul ăsta.
- Nu e orașul meu! - La naiba!
- Ce faci? - Îmi chem partenerul la Toluca Lake.
Unde e Toluka Lake?
Peste dealul ăla, la studiourile Burbank.
Dacă Jimmie nu e acasă, nu știu ce o să facem.
Nu am niciun alt partener la 818.
Ce mai faci, Jimmie? Sunt Julius.
Ascultă, sunt cu un prieten și avem o problemă gravă.
Suntem într-o mașină și trebuie să dispărem repede de pe drum.
Avem nevoie de garajul tău pentru câteva ore.
Trebuie să fim foarte delicați cu toată problema cu Jimmie.
E la un pas să ne ia la bătaie când intrăm pe ușă.
Dacă face asta, ce facem?
Nu plecăm până când nu dăm câteva telefoane,
dar nu vreau să se ajungă acolo.
Jimmie e un prieten.
Nu te duci acasă la un prieten să-i explici ce să facă.
Spune-i doar să nu exagereze.
S-a cam speriat când l-a văzut pe Marvin.
Gândește-te și la el. E ora 8:00, abia s-a trezit.
Nu se aștepta la asta.
Trebuie să ne amintim cine pe cine ajută.
Dacă faptul că mă ajută înseamnă că trebuie să-l suport,
nu mă mai interesează ajutorul lui.
- Ce naiba ai făcut cu prosopul lui? - Mă ștergeam pe mâini.
- Înainte trebuie să le speli. - Ai văzut că m-am spălat.
- Te-am văzut că le-ai udat. - Le-am spălat.
Chestia asta iese greu. Poate cu săpun Lava ar fi mers mai bine.
Am folosit același săpun ca tine,
și când am terminat, prosopul n-arăta ca un tampon.
Dacă intră aici și-și vede prosopul arătând așa?
Nu o să mai vrea să ne ajute.
Nu te ameninț.
Știi că te respect, dar nu mă pune în situația asta.
Bine, dacă mă rogi așa frumos, nu e nicio problemă.
Ai grijă de prietenul tău, mie nu-mi pasă.
La naiba, Jimmie, e o cafea minunată!
Eu și Vincent am fi fost fericiți cu niște semipreparate Tasters Choice,
iar el ne aduce chestiile astea delicioase.
- Ce aromă e? - Termină, Jules!
Ce anume?
Nu am nevoie să-mi spui ce bună e cafeaua mea!
Eu o cumpăr, știu cât de bună e.
Când pleacă Bonnie la cumpărături, ia numai prostii.
Eu iau chestiile bune și scumpe,
pentru că atunci când beau, vreau să simt cu adevărat gustul.
Știi la ce mă gândesc acum?
Nu la cafeaua din bucătărie, ci la negrul mort din garaj.
Stai liniștit, Jimmie.
Vreau să te întreb ceva.
Când ai intrat aici, ai văzut în fața casei
un semn pe care scria "adăpost pentru oameni morți"?
Jimmie, știi că n-am văzut nimic...
Ai văzut un semn pe care scria "adăpost pentru oameni morți"?
Nu.
- Știi de ce nu l-ai văzut? - De ce?
Pentru că nu e acolo! Eu nu țin oameni morți la mine!
Jim, n-o să-l lăsăm...
Îți dai seama că dacă vine Bonnie acasă
și găsește un cadavru în garaj, trebuie să divorțez?
Nu e vorba de consilieri matrimoniali sau de copii, ci de divorț!
Nu vreau să divorțez!
Vreau să vă ajut, dar nu vreau să-mi pierd soția din cauza asta!
Jimmie, n-o să fie așa.
Nu mă lua cu "Jimmie"!
Nu poți face nimic care să mă facă să uit că îmi iubesc soția.
Vine acasă de la serviciu într-o oră și jumătate.
Are cea mai proastă tură de la spital.
Vrei să dai niște telefoane, să vorbești cu cineva?
Fă-o, și apoi plecați din casa mea, înainte să vină ea.
Nu-i nimic, nu vrem să-ți distrugem căsnicia.
O să sun niște oameni care să vină să ne ia.
Nu vrei să-mi distrugi căsnicia? Asta faci!
Dacă vine Bonnie acasă, o să o distrugi de tot!
Vă rog, telefonul e în camera mea, v-aș sugera să vă apucați de treabă.
Să spunem că vine acasă, ce crezi că o să facă?
Nu-mi zice că o să intre în panică! Ăsta nu e răspuns!
Cât de mult, puțin sau mult?
Trebuie să înțelegi situația în care se află el cu Bonnie.
Dacă vine acasă după o zi grea de muncă
și găsește niște gangsteri în bucătărie,
care se ocupă de afacerile lor, nu știu cum ar putea reacționa.
M-am gândit la asta, Jules.
Nu fac decât să mă gândesc la variabile.
Nu vreau să aud de nicio variabilă.
Vreau să aud doar:
"Nicio problemă, Jules, mă ocup eu de asta."
"Du-te înapoi înăuntru, calmează-ți oamenii,"
"și așteaptă cavaleria care va veni în curând."
Nicio problemă, Jules, mă ocup eu de asta.
Du-te înapoi înăuntru, calmează-ți oamenii
și așteaptă-l pe Wolf care va veni în curând.
- Îl trimiți pe Wolf? - Te simți mai bine, nenorocitule?
Doar asta trebuia să zici.
E genul de femeie isterică? Când trebuie să vină?
Mai dă-mi o dată numele celor care sunt implicați.
Jules.
Vincent.
Jimmie.
Bonnie.
E la 30 de minute distanță. Eu voi fi acolo în 10 minute.
După 9 minute și 37 de secunde...
Tu ești Jimmie, nu? Asta e casa ta?
Da.
- Eu sunt dl. Wolf, rezolv probleme. - Perfect, avem una.
- Am auzit. Pot să intru? - Da, te rog.
Tu trebuie să fii Jules, deci tu ești Vincent.
Să trecem la subiect, domnilor.
Din câte am înțeles, suntem contra-cronometru.
- Așa e, Jimmie? - Categoric.
Soția ta, Bonnie, vine acasă la 9:30, am dreptate?
Am înțeles că dacă vine și ne găsește aici,
nu i-ar plăcea această descoperire.
Deloc.
Bine, atunci avem 40 de minute să rezolvăm problema.
Dacă faceți ce vă spun eu atunci când vă spun, o să ne ajungă.
În mașina din garaj aveți un cadavru fără cap. Duceți-mă acolo.
Jimmie?
Fă-mi o favoare, mi s-a părut că simt miros de cafea.
- Poți să-mi faci o ceașcă? - Sigur că da.
- Cum o bei? - Multă frișcă și mult zahăr.
Trebuie să știu ceva despre mașină?
Are ceva, scoate mult fum, face mult zgomot?
Are benzină în ea?
În afară de modul în care arată, mașina nu are nimic.
Sunteți siguri?
Nu vreau să ies pe stradă și să văd că nu-mi merg farurile.
Din câte știu, mașina n-are nicio problemă.
Minunat. Să ne întoarcem în bucătărie.
- Poftiți, dle Wolf. - Mulțumesc, Jimmie.
În primul rând, băgați cadavrul în portbagaj.
Jimmie, casa asta pare una foarte ordonată.
Asta mă face să cred că în garaj sau sub chiuvetă
ai tot felul de detergenți și alte produse asemănătoare.
- Da, dle Wolf, sub chiuvetă. - Bine.
Voi doi, vreau să le luați și să curățați mașina pe interior.
Vreau să vă grăbiți. Mergeți la bancheta din spate
și luați toate resturile de craniu și creier.
Spălați și tapițeria.
Nu vreau să fiți prea zeloși, n-o să mănânc de pe ea,
vreau doar să arate acceptabil.
Trebuie să aveți grijă la zonele foarte murdare,
trebuie să ștergeți bălțile de sânge.
Jimmie, trebuie să folosim ce găsim în șifonierul tău.
Am nevoie de pături, fulare de lână, cuverturi sau cearșafuri,
cât mai groase și închise la culoare. Și fără lucruri albe.
Trebuie să camuflăm interiorul mașinii.
O să punem cuverturi și pături
pe scaunele din față, scaunele din spate și pe podea.
Dacă ne oprește vreun polițist și încearcă să-și bage nasul,
acoperirea nu o să țină mult,
dar la prima vedere, mașina va părea normală.
Jimmie, condu-ne. Băieți, treceți la treabă.
- Mi-ar plăcea un "te rog". - Poftim?
Am zis că ar fi frumos să spui "te rog".
Înțelege, nenorocitule.
Nu sunt aici să te rog, ci să-ți spun ce să faci.
Dacă ai vreo urmă de sentiment de autoconservare,
ți-aș sugera să faci ce zic, și cât mai repede.
Sunt aici ca să vă ajut.
Dacă nu-mi vreți ajutorul, vă urez noroc, domnilor.
Nu se pune problema, dle Wolf. Vă apreciem ajutorul!
Dle Wolf, n-am vrut să vă jignesc.
Vă respect, dar nu-mi place să mi se ordone ce să fac.
Dacă sunt dur cu voi, e din cauza faptului că n-avem timp.
Gândesc repede, vorbesc repede și am nevoie de voi
să vă mișcați la fel de repede ca să ieșim din situația asta.
Vă rog frumos și dulce, curățați naibii mașina aia!
Nu te uita așa la mine, simt că te holbezi!
E un Chevy Nove din 1974. Verde.
Nu are nimic, în afară de mizeria din interior.
Cam în vreo 20 de minute. N-o să-i ducă nimeni dorul.
Ești un om bun, Joe, mulțumesc mult.
- Cum merge, Jimmie? - Bine. Am tot aici.
Dle Wolf, trebuie să înțelegeți ceva.
Spune-mi Winston, te rog.
Bine, trebuie să înțelegi ceva. Nu, mulțumesc.
Sunt cele mai bune așternuturi ale noastre,
și au fost cadou de nuntă
de la unchiul Conrad și mătușa Ginny, care au murit.
Vreau să vă ajut, dar...
Pot să te întreb ceva, dacă nu te superi?
Sigur că nu.
Unchiul Conrad și mătușa Ginny erau milionari?
- Nu. - Unchiul tău Marsellus e.
Sunt sigur că dacă unchiul Conrad și mătușa Ginny ar fi printre noi,
ți-ar mai da un set de așternuturi,
ceea ce va face cu bucurie unchiul Marsellus.
Mie îmi place stejarul, asta am în dormitor.
Tu ce zici, Jimmie? Îți place stejarul?
E frumos.
N-o să te iert niciodată pentru toate astea.
E dezgustător ce e aici!
Jules, ai auzit vreodată ideea că atunci când un om
recunoaște că a greșit, greșeala îi e imediat iertată?
Dispari din fața mea cu prostiile astea!
Nenorocitul care a zis-o
nu a trebuit să adune cu mâna bucățele de craniu din cauza ta.
Am și eu o limită la cât de mult pot fi insultat.
Sunt o mașină de curse, și sunt roșu de furie din cauza ta.
E periculos să ai o mașină de curse care să se încingă în halul ăsta.
E posibil să explodeze.
- Mai ai un pic și explodezi? - Da.
Eu mai am un pic și fac explozie atomică.
De fiecare dată când pun mâna pe creier,
simt că explodez!
Dacă stau să mă gândesc, ce caut eu în spate?
Tu ar trebui să fi cel care să se ocupe de creier.
Facem schimb!
Spăl eu geamurile și îi culegi tu craniul.
Bună treabă, domnilor. Chiar e posibil să ieșim din asta.
Nu-mi vine să cred că e aceeași mașină.
Să nu ne relaxăm încă.
Am terminat faza unu, curățarea mașinii,
deci putem trece la faza a doua, să vă curățăm pe voi doi.
Dezbrăcați-vă.
- De tot? - În fundul gol.
Repede, domnilor, avem 15 minute înainte să vină soția lui Jimmie.
E frig dimineața!
Chiar e necesar?
- Știți cum arătați? - Cum?
Ca niște tipi care au împușcat pe cineva în cap.
E absolut necesar să scăpați de hainele alea pline de sânge.
Aruncați-le în sacul de gunoi al lui Jim.
Să nu faci vreo prostie și să-l lași pe gunoier să le ia!
Nu-ți face griji, le luăm cu noi.
Jim, săpunul.
Bine domnilor, sunt sigur că ați mai fost la închisoare.
Încep!
Ce rece e!
Mai bine o faceți voi decât mine.
Nu vă temeți de săpun, folosiți-l peste tot.
Ridică-l puțin. Părul lui Vincent e murdar.
Dă-mi pe păr! Hai odată!
Dă-le câte un prosop.
Sunt destul de uscați. Dă-le hainele.
Perfect.
Nu se putea să plănuim mai bine. Arătați...
- Cum arată, Jimmie? - Ca niște tocilari.
Arată ca niște tocilari!
Sunt hainele tale, idiotule!
Domnilor, dacă mai râdem mult, vom ajunge la închisoare.
Nu mă faceți să mă rog de voi.
Bine, domnilor, să stabilim regulile pentru drum.
Vom merge într-un loc numit "Monster Joe's Truck and Tow".
Monster Joe și fiica lui, Raquel, ne înțeleg problema.
Locul e la nord de Hollywood, deci la distanță mică de aici.
O vom lua pe la Hollywood.
Eu voi merge cu mașina asta. Jules, tu mergi cu mine.
Vincent, tu vii după noi în Acura mea.
Dacă ne vom întâlni cu domnii care împart legea,
nu face nimeni nimic până nu fac eu, da?
- Ce am zis? - Să nu facem nimic dacă nu...
- Dacă nu ce? - Dacă nu faci tu înainte.
Ai vorbit ca un adevărat geniu.
Dar tu, Lash Larue? Te poți abține să nu mai faci prostii?
Dle Wolf, s-a descărcat pistolul, și nu știu de ce.
- Vă promit, sunt liniștit. - În regulă.
Eu conduc repede, așa că ține-te după mine.
Dacă mașina mea va păți ceva până o iau înapoi,
Monster Joe va trebui să scape de două cadavre.
Dă-te din calea mea, Rex.
- Am scăpat? - Nu mai e nicio urmă.
În regulă.
Băieți, ea e Raquel.
Într-o zi, toate astea vor fi ale ei.
Bună. Ce costume sunt alea? Vă duceți la un meci de volei?
Mă duc cu doamna la micul dejun.
Vreți să vă las pe undeva? Unde stați?
- Redondo. - Inglewood.
E viitorul vostru! Văd un taxi!
Plecați de aici, prieteni! Spune noapte bună, Raquel!
"Noapte bună, Raquel".
Ne mai vedem. Să nu mai faceți probleme, copii!
Dle Wolf, vreau doar să vă spun
că mi-a plăcut să lucrez cu dumneavoastră.
- Mulțumim mult, dle Wolf! - Spuneți-mi Wilson.
Vezi, domnișoară? Ăla e respectul.
Dacă îi respecți pe cei bătrâni, înseamnă că ai caracter.
Eu am caracter!
Doar pentru că ești deosebită nu înseamnă că ai caracter!
- Vrei să luăm același taxi? - M-aș duce să mănânc ceva.
- Vrei să mâncăm împreună? - Bine.
Nu știu de ce mă așteptam să fie european.
E la fel de european ca și Bob al englezilor.
- Acum știu, dar... - Nu-i așa că e minunat?
E incredibil. Controlează totul.
Nu s-a enervat nici când l-ai luat tu peste picior.
A fost uimitor.
- Vrei niște șuncă? - Nu mănânc porc.
- Ești evreu? - Nu, doar nu-mi place porcul.
De ce nu?
Porcii sunt animale murdare, și nu mănânc animale murdare.
Șunca are gust bun, și fleica de porc la fel.
Poate că și un șobolan are gust de plăcintă cu dovleac,
dar n-am de unde să știu, n-o să mănânc niciodată vreunul.
Porcii dorm în mizerie, deci sunt animale murdare.
Nu vreau să mănânc nimic
care nu are bunul simț să scape de propriile fecale.
Ce zici de câine? Ei își mănâncă fecalele.
Nici câini nu mănânc.
Da, dar crezi că un câine e un animal murdar?
Nu aș merge așa departe încât să consider câinele murdar,
dar sunt murdari.
Dar un câine are personalitate, și asta îi ajută mult.
Deci conform raționamentului tău,
dacă un porc ar avea o personalitate mai bună,
ar înceta să fie un animal murdar?
Ar trebui să fie un porc fermecător.
De zece ori mai fermecător decât Arnold în "Green Acres".
E bine, începi să te destinzi. Ai fost încordat.
M-am gândit.
- La ce? - La miracolul pe care l-am trăit.
Tu l-ai trăit, eu nu văzut doar o coincidență bizară.
- Ce e un miracol, Vincent? - O faptă a lui Dumnezeu.
Adică ce?
Când Dumnezeu face imposibilul să fie posibil.
Nu cred că ce a fost azi-dimineață intră în categoria asta.
Vincent, nu îți dai seama că toate astea nu contează?
Nu gândești cum trebuie toată povestea asta.
E posibil ca Dumnezeu să fi oprit gloanțele alea,
să fi schimbat Cola în Pepsi,
sau să-mi fi găsit cheile de la mașină.
Chestiile astea nu le judeci gândindu-te la merite.
Nu contează dacă lucrurile prin care am trecut au fost miracole,
e important e faptul că am simțit că mă atinge Dumnezeu.
Dumnezeu s-a implicat.
- De ce? - Asta mă nedumerește și pe mine.
Nu știu de ce, dar nu pot să dorm.
Vorbești serios? Chiar vrei să te retragi?
La viața asta? Categoric.
- La naiba, atunci ce vrei să faci? - La asta mă gândeam acum.
În primul rând, o să-i duc valiza asta lui Marsellus.
Apoi o să mă plimb.
- Cum adică o să te plimbi? - Cum făcea Caine în "Kung Fu".
Să merg din loc în loc,
să cunosc oameni și să am multe aventuri.
Și cât timp vrei să te plimbi?
Până când mă pune Dumnezeu unde vrea să fiu.
Și dacă asta n-o să se întâmple?
Dacă va dura o eternitate, atunci mă voi plimba o eternitate.
Deci vrei să fii cerșetor?
Nu, Vincent, vreau să fiu Jules, nici mai mult, nici mai puțin.
Nu, Jules, ai decis că vrei să fii cerșetor,
ca toți nenorociții ăia care te roagă să le dai bani,
dorm în garaje și mănâncă ce arunc eu.
Oamenii ăia au un nume, se numesc cerșetori.
Fără un loc de muncă,
o casă sau cineva care să aibă grijă de tine,
asta vei fi, un cerșetor nenorocit.
Asta e diferența dintre noi.
Garçon! Cafea!
Jules, recunosc că a fost ciudat ce s-a întâmplat azi dimineață,
dar să fie ca transformarea apei în vin...
- Miracolele nu au unități de măsură. - Nu vorbi așa!
Dacă răspunsurile mele te sperie,
ar trebui să nu mai pui întrebări care ți se par înfricoșătoare.
Mă duc să mă ușurez.
Vreau să te întreb ceva. Când ai luat decizia asta?
Când stăteai jos și îți mâncai brioșa?
Da, stăteam aici, îmi mâncam brioșa și beam cafeaua,
revedeam incidentul în cap,
și am avut, așa cum spun alcoolici, un moment de luciditate.
La naiba! Va urma!
- Te iubesc, Dovlecel. - Și eu, Iepuraș.
Acesta e un jaf!
Dacă se mișcă cineva, vă omor pe toți!
Clienții să nu se ridice de pe scaun. Tăceți din gură!
Jos imediat!
Pe tine nu te văd bine!
Ia-ți doamnele și mergeți acolo până număr la 10.
Să iasă toți mexicanii din bucătărie!
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8.
Ce naiba faci? Treci la pământ, idiotule!
Aruncă sacoșele alea!
Mișcați!
Ce naiba faci? Mișcă!
La podea, bătrâne!
Eu sunt managerul aici, și nu e nicio problemă.
- O să-mi faci probleme? - Nu, domnule.
Credeam că ai zis că o să-mi faci probleme.
- Scumpo, cred că avem un erou aici! - Omoară-l!
Nu sunt erou, sunt doar șeful...
Restaurantul e al nostru!
Luați orice vreți!
- Bine, vorbește tu cu clienții. - În regulă.
Spune-le să stea liniștiți, și se va termina totul.
- Ai înțeles? - Da!
Ascultați, păstrați-vă calmul.
Dacă vom coopera, se va termina totul repede.
Jos! Te-ai descurcat bine.
Oameni buni,
acum o să trec pe la fiecare și o să vă iau portofelele.
Nu vreau să vorbiți, doar să le puneți în geantă.
Ați înțeles?
În regulă, scoateți portofelele.
- Pune-l în pungă! - Nu am nimic la mine.
Ce mai aștepți?
Laura? Dă-mi bacșișurile.
Ala e un telefon mobil? Bagă-l aici.
Curăță tot! Acum treci pe podea!
În pungă.
- Ce e în valiză? - Rufele murdare ale șefului meu.
Șeful tău te pune să îi speli hainele?
Când are nevoie de ele curate.
- Mi se pare o slujbă groaznică. - Sunt de acord.
Deschide-o.
Îmi pare rău, nu pot face asta.
- Nu te-am auzit. - Ba da.
- Ce se întâmplă? - Se pare că avem un răzbunător.
Împușcă-l în cap.
Îmi pare rău să-ți rănesc ego-ul, dar nu e prima oară
când îndreaptă cineva un pistol spre mine.
Ia-ți mâna de pe cutie sau te omor!
Nu mai face probleme, o să ne omoare pe toți!
Dă-le ce vor ca să plece odată de aici!
Taci naibii din gură, grasule! Nu e treaba ta!
Stai liniștită, Iepuraș, nu e nicio problemă.
Am totul sub control.
O să număr până la 3.
Dacă nu deschizi valiza, ți-l descarc în față.
Ai înțeles?
Unu...
Doi...
Trei.
Bine, Ringo. Ai câștigat. E a ta.
Deschide-o.
Ce e?
E ceea ce cred eu că e?
E minunat.
La naiba, ce e?
Dă-i drumul imediat, sau o sa...
Spune-i nenorocitei să se calmeze. Spune "calmează-te, nenorocito"!
Calmează-te, scumpo.
Spune-i să fie cuminte. Liniștește-ți parașuta!
Calmează-te, Iepuraș!
Bun, acum spune-i că totul va fi în regulă.
Totul va fi în regulă.
- Promite-i! - Promit.
- Spune-i să se liniștească. - Liniștește-te, scumpo.
- Bine, acum spune-mi cum o cheamă. - Yolanda.
Yolanda, nu vrei să faci vreo prostie, nu?
Să nu-i faci nimic!
Nimeni n-o să pățească nimic, o să fim toți trei ca Fonzie.
Cum e Fonzie?
- Spune, Yolanda, cum e? - Liniștit?
- Poftim? - Liniștit.
Corect. Așa vom fi și noi, liniștiți.
Ringo, voi număra până la 3 și vreau să arunci pistolul,
să-ți pui mâinile pe masă și să te așezi.
Vreau să faci asta fiind liniștit.
Ești gata?
Unu...
Doi...
Trei.
Bine, acum dă-i drumul!
Yolanda, credeam că vom fi liniștiți.
Când țipi la mine, mă faci să mă încordez.
Dacă mă încordez, încep să mă sperii.
Atunci când oamenii se sperie, alții sunt împușcați din greșeală.
- Dacă îi faci ceva, ești mort. - Asta se pare că se va întâmpla.
Eu nu vreau asta, nici tu nu vrei asta,
iar Ringo cu atât mai mult nu vrea asta,
așa că să vedem ce putem face.
Uite cum stă treaba.
În mod normal, ați fi amândoi morți până acum,
dar m-ați prins când sunt într-o perioadă de tranziție
și nu vreau să vă omor, vreau să vă ajut.
Nu vă pot da asta, pentru că nu e a mea.
În afară de asta, m-am chinuit prea mult pentru ea dimineață
ca s-o dau unor dobitoci ca voi.
Vincent!
Liniștește-te, Yolanda. Vorbim și atât.
Îndreaptă pistolul spre mine. Așa.
Vincent, nu te băga, spune-i doar să stea liniștită.
Stai liniștită, Iepuraș.
Cum e, scumpo?
Trebuie să mă duc la baie. Vreau acasă!
Mai stai puțin, te descurci grozav. Sunt mândru de tine, și Ringo la fel.
Spune-i că ești mândru de ea!
- Sunt mândru de tine. - Te iubesc!
Și eu te iubesc, Iepuraș.
Acum vreau să te duci la punga aia și să-mi găsești portofelul.
Care dintre ele e?
Ala pe care scrie "Nenorocit Periculos".
Ala e. Deschide-l și scoate banii.
Numără-i!
- Cât e acolo? - Cam 1.500 de dolari.
Bine, pune-i în buzunar, sunt ai tăi.
Cu asta, restul portofelelor, și banii din casă,
e o lovitură destul de bună, nu?
Jules, dacă îi dai idiotului 1.500 de dolari,
o să-i împușc din principiu!
Nu, Yolanda, n-o să facă nimic! Vince, taci naibii din gură!
Nu te agita, Yolanda.
Vincent, nu îi dau degeaba, vreau să cumpăr ceva cu ei.
Vrei să știi ce cumpăr, Ringo?
- Ce? - Viața ta.
Îți dau banii ăia ca să nu fie nevoie să te omor.
- Ai citit Biblia, Ringo? - Nu prea.
E un fragment pe care l-am reținut.
Ezechiel, 25:17.
"Drumul omului bun"
"e plin de nedreptățile egoiștilor și de tirania oamenilor răi."
"Binecuvântat fie cel ce în numele milei și bunăvoinței"
"îi păstorește pe cei slabi prin valea întunericului,"
"deoarece el veghează asupra fratelui său,"
"și îi găsește copiii pierduți."
"Iar eu voi săvârși cumplite răzbunări"
"asupra celor de încearcă să-mi otrăvească și distrugă frații."
"Și vei ști că sunt Domnul Dumnezeul tău"
"când îmi voi arunca furia asupra ta."
Spun asta de ani de zile,
și dacă ai auzit-o, m-am referit la tine.
Nu m-am gândit niciodată prea mult la ce ar putea să însemne.
Credeam doar că e ceva bun de spus unui tâmpit înainte să-l omori,
dar azi dimineață am văzut ceva care m-a făcut să mă mai gândesc.
Acum mă gândesc că poate înseamnă
că tu ești omul rău, iar eu sunt cel bun,
iar domnul de 9 mm e păstorul
care îmi apără fundul binecuvântat în valea umbrelor,
sau că ar putea însemna că tu ești cel binecuvântat,
iar eu sunt păstorul, și lumea e rea și egoistă.
Mi-ar plăcea asta, dar nu e adevărat.
Adevărul e că ești slab, iar eu sunt tirania oamenilor răi.
Dar încerc din greu să fiu păstorul, Ringo.
Du-te.
- Cred că ar trebui să plecăm. - Da, probabil ar fi o idee bună.