СЪЗДАДЕН ПО ДЕЙСТВИТЕЛЕН СЛУЧАЙ
1951 г. МАНЧЕСТЪР, АНГЛИЯ
Слушате ли ме внимателно?
Добре.
Ако не слушате внимателно, ще пропуснете неща,
важни неща.
Няма да правя пауза. Няма да повтарям
и няма да ме прекъсвате.
Мислите, че защото стоите там, а аз стоя тук,
вие контролирате това, което ще се случи.
Грешите. Аз го контролирам.
Защото знам неща, които вие не знаете.
Полицейско управление Манчестър, моля изчакайте.
Тюринг, Алън.
Прозорците са счупени. Домът е бил претърсен.
Ще изпратите ли детектив?
Това, от което се нуждая сега, е отдаденост.
Ще слушате и няма да ме съдите, докато не приключа.
Ако не можете да се отдадете, моля, напуснете стаята.
Влез.
Но останете ли, запомнете, че вие избрахте да бъдете тук.
Каквото и да се случи оттук нататък, не е моя отговорност.
Ваша е.
АЛЪН ТЮРИНГ Е БИЛ ОБРАН
Внимавайте.
Какъв е случаят? - Тюринг, Алън. Професор в "Кингс".
Изглежда е имало обир. - На какво?
Само това е. Нищо не липсва, всъщност.
Какво прави в Манчестър? - Нещо, свързано с машини.
Проект за Националната лаборатория по физика.
Проверих, но той не казва върху какво работи.
Професор Тюринг? Детектив Нок от полицията в Манчестър.
Сержант Стал казва, че са ви обрали снощи.
Професор Тюринг? - Отдръпнете се и не дишайте дълбоко.
Да не дишаме? - Неразреден цианид.
Нужно е малко количество, за да ви убие.
Разочароващо. - Моля?
Надявах се на нещо повече.
Сержант, имате ли усещането, че ни обиждат?
Снощи са проникнали у вас. Съседът ви, г-н Спрингборн, е съобщил за шума.
Имало голяма врява. Но вие казвате, че нищо не е взето.
Странно е. Кажете ни какво стана и ще намерим извършителя.
Господа, не вярвам, че бихте могли да намерите извършителя,
дори и да дойде да ви се изплюе в лицето.
Това, от което имам нужда сега, не е полицай, а добра чистачка.
Освен ако имате престилки в колата,
предлагам да си напишете докладите и да ме оставите на мира.
Както кажете, професор Тюринг.
Късмет с цианида.
Давам лира, ако назовеш по-непоносим човек.
Изглеждаше малко престорено, нали? - Не разбирам.
Ако не искаше двама полицаи да ровят в личните ти дела,
това щеше да е блестящ начин да се отървеш от тях.
Кажи ми, не е ли подозрително? - Не е подозрително.
Тайнствен професор, който не признава, че нещо е откраднато от къщата му?
Мисля, че Алън Тюринг крие нещо.
ИГРА НА КОДОВЕ
Обявена е война! 800 000 деца са евакуирани!
Германските бомби са на път! Вземете си вестници!
1939 г. ЛОНДОН
БЕНЕДИКТ КЪМБЪРБАЧ
КИЙРА НАЙТЛИ
МАТЮ ГУД
Тази сутрин британският посланик в Берлин
предаде на германското правителство последна нота, в която се казва,
че ако не получим отговор до 11 ч.,
сме в състояние на война.
Сега трябва да ви кажа, че такава гаранция не е била получена.
И следователно тази страна е във война с Германия.
За втори път в живота на много от нас,
ние сме… във война.
За да намерим мирен изход…
Документите, моля.
Какво правите тук? - Дамата ми каза да изчакам.
В моя кабинет?
А каза ли ви да си сипете чай? - Не, не каза.
Очевидно не ви е казала и какво е шега.
А трябваше ли?
Кой сте вие? - Алън Тюринг.
Тюринг. Математикът. - Правилно.
Как бих могъл да отгатна? - Не го направихте. Прочетохте го.
Колеж "Кингс", Кеймбридж. Пише, че сте чудо в математическия отдел.
Аз не мога да оценя това, г-н…
На колко години сте? - 27.
На колко години станахте аспирант? - 24.
А когато публикувахте книга със заглавие, което едва разбирам?
23. - И това не ви квалифицира като чудо?
Нютон открива биномната теорема на 22.
Айнщайн е написал четири значими книги до 26-тата си година.
Доколкото мога да кажа, аз…
едва стигнах средното ниво. - Боже, сериозен сте.
Предпочитате да се шегувам? - Едва ли знаете какво е това.
Едва ли е изискване за наемане на работа тук, г-н…
Командир Денистън, Кралски флот.
Г-н Тюринг, защо искате да работите за Негово Величество?
Всъщност не искам.
Проклет пацифист ли сте? - Агностик съм относно насилието.
Осъзнавате ли, че на 960 км от Лондон
един малък човек, наречен Хитлер, иска да обгърне Европа в тирания?
Политиката не е моята област. - Наистина ли?
Вярвам, че поставихте рекорд за най-кратко интервю
в британската военна история. - Според майка ми често съм неприятен,
заради това, че съм един от най-добрите математици в света.
В света? - Да.
Знаете ли колко хора отхвърлих?
Не. - Това е строго секретна програма.
Но ще ви кажа, защото сме приятели, че миналата седмица
отхвърлих един от най-добрите лингвисти на нацията.
Знае немски по-добре от Бертолт Брехт.
Аз не говоря немски. - Какво?
Не говоря немски.
И как ще разшифровате немските комуникации,
щом не говорите немски? - Много съм добър в кръстословиците.
Маргарет! - Немските кодове са пъзели.
Игра като всяка друга. - Маргарет, къде си?
Много съм добър в игрите. Пъзелите. А това е най-трудният пъзел в света.
Маргарет! За Бога.
Това е шега, очевидно.
Боя се, че не знам какво е това, командир Денистън.
Приятно пътуване до Кеймбридж, професоре.
"Енигма". - Викахте ме?
Това правите тук. Строго секретната програма в Блечли.
Опитвате се да разгадаете германската машина "Енигма".
Какво ви кара да смятате така?
Най-великото устройство за криптиране и немците го ползват за комуникации.
Ако Съюзниците разбият "Енигма",
това ще бъде много кратка война действително.
Разбира се, че работите върху това. Но не сте стигнали доникъде.
Иначе нямаше да наемате криптографи от университета.
Вие се нуждаете от мен повече, отколкото аз от вас.
Харесва ми да решавам проблеми, командире.
А "Енигма" е най-трудният проблем в света.
"Енигма" не е трудна, а невъзможна.
Американците, руснаците, французите, немците,
всички мислят, че "Енигма" е неразбиваема.
Добре, нека опитам и ще знаем със сигурност, нали?
Добре дошли в "Енигма".
Детайлите за всяка изненадваща атака,
всеки таен конвой и всяка подводница в проклетия Атлантически океан
влизат в това нещо и излизат безсмислици.
Това е красота.
Това е уродливата ръка на самата смърт.
Прихващаме хиляди радиосъобщения на ден
и за прекрасните млади дами от Кралската женска флота те са глупости.
Когато ги пуснеш обратно в "Енигма", придобиват смисъл.
Но ние имаме машина "Енигма". - Да, поляците я изнесоха от Берлин.
И какъв е проблемът? Сложете съобщенията в "Енигма" и…
Не е толкова просто, нали?
Да имаш "Енигма" не е достатъчно, за да декодираш съобщенията.
Много добре, г-н Тюринг. За това трябва да знаеш настройките.
Германците сменят настройките всеки ден в полунощ.
Обикновено прихващаме първото съобщение около 6 ч. сутринта,
което ви дава точно 18 часа на ден, за да разбиете кода,
преди да се смени, и да започнете отново.
Пет ротора. Десет кабела за разпределително табло.
Един милион… - Хиляда милиона…
Очевидно са милиони.
Над 150 милиона, милиона, милиона възможни настройки.
Много добре. - 159.
Ако искате да бъдете точни. 159 с 18 нули.
Възможности. Всеки ден.
Господа, запознайте се с Хю Александър.
Лично го избрах да ръководи екипа. - Вие…
Г-н Александър спечели шампионата по шах на Англия.
Два пъти. - Не сте единственият,
който е добър в игрите, Тюринг. - Заедно ли ще работим?
Предпочитам собствен офис. - Ще работите като екип.
Нямам време да се обяснявам и тези хора само ще ме бавят.
Ако не играете заедно, няма да играете изобщо.
Това е Стюарт Минис, МИ-6.
Има само пет отдела във военното разузнаване.
Няма МИ-6. - Точно. Това се казва дух.
Г-н Тюринг, знаете ли колко британци са загинали заради "Енигма"?
Не, не зная. - Трима…
докато водим този разговор.
Вижте, още един.
Надявам се, че е нямал семейство.
Войната, за която командир Денистън толкова говори, ние не я печелим.
Разбием ли кода, поне ще имаме шанс.
Да оставим ли децата сами с новата им играчка?
Добре, господа…
Нека поиграем.
Играта бе доста проста.
Всяко немско съобщение, всяка атака,
всяка бомбардировка, всяко нападение на подводница…
всичко се носеше из въздуха.
Радиосигнали, които…
всеки ученик с радиоприемник можеше да прихване.
Трикът бе, че сигналите бяха кодирани.
Имаше 159 милиона, милиона, милиона възможни настройки на "Енигма".
Само трябваше да пробваме всяка от тях.
Но ако 10 човека проверяваха по една настройка на минута,
за 24 часа всеки ден и седем дни в седмицата,
колко дни мислите, че ще отнеме да проверят всяка настройка?
Не са дни, а години.
20 милиона години.
За да спрем настъпваща атака,
трябваше да проверим настройки, отнемащи 20 млн. години,
в рамките на 20 минути.
Изгладнях. Обяд?
Мили Боже. Защо са така интересни жените с малки шапки?
Момчета, отиваме да обядваме.
Алън? - Да.
Казах, че отиваме да обядваме.
Алън? - Да.
Чуваш ли ме? - Да.
Казах, че отиваме…
Започва малко да се повтаря. - Кое?
Питах дали искаш да обядваш с нас.
Не, ти каза, че отивате да обядвате.
Обидих ли те по някакъв начин? - Защо мислиш така?
Би ли искал да обядваш с нас? - Кога е обяд?
Алън, това е проклет сандвич. - Кое?
Обядът. - Не обичам сандвичи.
Няма значение.
За да ти отива поведението на гений, трябва наистина да си гений, Алън.
Тук ние постигаме напредък.
Вие ли? - Да, ние.
Разшифровахме много немски съобщения,
анализирайки честотата на разпределение на буквите.
Дори счупеният часовник е верен два пъти дневно. Чист късмет.
Аз проектирам машина, с която ще разбиваме всяко съобщение,
всеки ден, мигновено.
Кой е гладен? Да вървим.
Аз съм гладен.
Какво? - Питър попита кой е гладен.
Може ли една супа, моля?
1951 г. МАНЧЕСТЪР
Как така "класифицирано"? Не, наясно съм с буквалното значение.
Питам защо професор по математика има класифицирано военно досие?
Да, ще дойда.
Извинете, бих искал да видя документи. Служебното досие на г-н Тюринг, Алън.
От Външно министерство ме пращат.
Това е неприемливо.
Ако искате да обсъдите оплакване, уговорете си среща.
Александър… Оплакване ли?
Не, Хю Александър е отказал заявката за части,
които са ми необходими да сглобя машината.
Колегите ви отказват да работят с вас и подадоха официално оплакване.
Вдъхновена е от стара полска машина, но тази е много по-модерна.
Ако не отговорите, ще отнеса въпроса до Вътрешно министерство.
Отговорът ми е, че са идиоти. Уволнете ги,
а спестеното вложете в машината ми. Трябват ми само 100 000 лири.
100 000…
Защо сглобявате машина?
Техническо е. Не бихте разбрали. - Направете опит да обясните.
"Енигма" е изключително добре проектирана машина.
Проблемът ни е, че използваме само хора, за да я победим.
Ами ако само машина може да победи друга машина?
Това не е много техническо. Хю Александър ръководи екипа.
Отказал е и точка по въпроса. - Нямам време за това.
Някога да сте печелили война, Тюринг? Аз съм печелил.
Знаете ли как се прави? Ред, дисциплина,
йерархия на командване. Вече не сте в университета.
Вие сте малка брънка в много голяма система.
И ще изпълнявате инструкциите на командващия офицер.
Кой е вашият командващ офицер?
Уинстън Чърчил, "Даунинг Стрийт" 10, Лондон, ЮЗ 1.
Ако имате проблем с решението ми, отнесете въпроса до него.
Г-н Минис!
До Лондон ли отивате? - Вероятно.
Ще предадете ли писмо от мен?
Съжалявам, но шегувате ли се?
Чърчил е сложил Алън начело.
Ужасна идея. - Не, не, не.
Значи сега мога да давам заповеди? - Не ми е приятно, но да.
Отлично. Кийт и Чарлз, уволнени сте.
Моля? - Какво?
Вие сте посредствени лингвисти и разбивачи на кодове.
Не можеш просто да ги уволниш. - Той каза, че мога.
Не съм казал такова нещо. - Но Чърчил го е казал.
Върви по дяволите.
Това е нечовечно.
Дори за теб.
Бяхте ли популярен в училище?
Проблемът започна с морковите, разбира се.
Морковите са оранжеви. А грахчетата са зелени.
Не трябва да се допират.
Знаете ли защо хората харесват насилието?
Защото ги кара да се чувстват добре.
Хората намират насилието за удовлетворяващо.
Но премахнеш ли удовлетворението,
действието става… празно.
Тюринг?
Хайде. Не бъди чифут.
Оставете го да изгние.
Това не го научих сам, разбира се.
Помогнаха ми. Кристофър ми помогна.
Алън, добре ли си?
Не съм виновен. Морковите се смесиха с грахчетата и…
Няма да им го позволя отново. - Стават по-лоши.
Бият ме, защото съм по-умен от тях. - Не, бият те, защото си различен.
Майка казва, че съм странна птица. - Права е.
Алън, понякога хората, за които никой няма представа,
вършат нещата, които никой не може да си представи.
И какво ще правим сега?
Не ни достига персонал. - Тогава ще намерим повече персонал.
И как предлагаш да го направим?
АКО Я РЕШИТЕ ДО 10 МИН., ОБАДЕТЕ СЕ. ВЪЗМОЖНОСТ ЗА ВЪЛНУВАЩА КАРИЕРА.
Алън Тюринг. Отивам при Стюарт Минис.
Много добре, сър.
Кои са те? - Всякакви хора.
Учител, инженер, няколко студенти.
И са квалифицирани, защото са добри в кръстословиците?
Те казват, че са добри. Сега ще разберем дали е така, нали?
Отдясно имате зелен бележник. Ще си водите бележки в него.
Господа, имате шест минути, за да попълните пъзела…
Г-жо, влизането тук е забранено. - Извинете, че се забавих.
Автобусът спука гума. - Може ли да продължа?
Не е позволено да сте тук, г-жо. - Закъснях само с минути.
Секретарките са горе. Тази стая е за кандидати.
Може ли да продължа, моля?
Аз съм кандидат. - За каква позиция?
В писмото не бе уточнено. - Секретарките са горе.
Пишеше, че е строго секретно. - Какво става?
Реших кръстословица във вестника и получих писмо, в което пишеше,
че съм кандидат за тайнствена работа.
Казвам се Джоун Кларк. - Наистина ли решихте пъзела сама?
Защо мислите, че не бих могла?
Много съм добра… - Ще ви помоля…
Г-це Кларк, бавенето, независимо от обстоятелствата, е неприемливо.
Седнете, за да можем да продължим.
Благодаря.
Както казвах, имате шест минути,
за да завършите задачата пред вас.
Господа и дама, започвайте.
Шест минути.
Това изобщо възможно ли е? - Не, на мен ми отне осем.
Не става въпрос за кръстословиците, а как решаваш невъзможен проблем.
Дали се справяш наведнъж, или го разделяш на малки…
Приключихте? - Да.
Пет минути и 34 секунди. - Казахте да се направи под шест.
Поздравления. Добре дошли в службата на Негово Величество.
Кажете ли и дума за това, ще бъдете екзекутирани за измяна.
Ще лъжете приятелите, семейството си
и всеки, с когото се срещате, за това, което всъщност правите.
И какво всъщност ще правим?
Ще разбием неразбиваем нацистки код и ще спечелим войната.
Какво четеш?
За криптографията. - Нещо като тайни съобщения?
Не са тайни. Това е блестящата част.
Съобщения, които всеки може да види, но не знае какво значат,
освен ако има ключа.
С какво е по-различно от говоренето? - Говоренето?
Когато хората говорят, не казват каквото мислят, а нещо друго
и ти трябва да знаеш какво имат предвид.
Само че аз никога не знам.
С какво е различно?
Алън, имам странното усещане, че ще бъдеш много добър в това.
Лека нощ, Алън.
Лека нощ.
1940 г. БЛЕЧЛИ ПАРК
Внимателно. Това не е играчка.
Странно, изглежда като играчка. За проклети 100 000 лири.
Твоят любимец пристигна. - Джак Гуд. Запознахме…
Къде е г-ца Кларк?
Прекрасен е, нали?
Не е просто обикновена, скучна фабрика за производство.
Както казвах, това е много важна радиофабрика.
Всъщност не е.
В спектъра от радиофабрики тази е особено…
Защо не сте в Блечли?
Много ви благодаря за посещението, г-н Тюринг.
Съберете си нещата и да вървим. - Не мога да приема предложението ви.
Смятаме, че такава длъжност не би била подходяща.
Завършили сте математика с отличие.
Но не ми дадоха възможност да стана аспирант.
Мястото ви е в Блечли.
Съжалявам, но за някого в моето положение да живее…
да работи в радиофабрика далеч от дома и с всички тези мъже,
би било… неблагоприлично.
Какво изобщо означава това?
Имаме група от млади дами,
заети с чиновническата част. Асистентки и преводачки.
Живеят заедно в града.
Това би ли била по-подходяща среда?
Значи ще работя сред тези жени?
Да.
Чудесни дами. Организират социални събития в църквата "Св. Мартин".
Наистина, цялото това нещо е доста…
благоприлично.
Няма да имате достъп до класифицирана информация.
Ще импровизираме.
Защо ми помагате? - Защото има само едно нещо,
което е от значение сега, и то е разбиването на "Енигма".
Но, г-н Тюринг… Защо помагате на мен?
Понякога хората, за които никой няма представа,
вършат нещата, които никой не може да си представи.
Сър.
Какво е това? - Военното досие на Алън Тюринг.
Празно е. - Точно.
Това е празен плик. - Да.
Разрешихте случая със замах, нали?
Досието на Алън Тюринг не само е класифицирано, но и не съществува.
Някой се е отървал от него. Изтрил го е, изгорил го е.
И същият е проникнал в дома му, и не е откраднал нищо?
Гай Бърджис и Доналд Маклийн. - Шпионите от вестниците?
Съветските шпиони. Но първо са били професори, нали?
Радикализирали са се в Кеймбридж, постъпили са във Външно министерство
и са издавали информация на Сталин. Сещате ли се за друг от Кеймбридж,
който се е занимавал с нещо строго секретно по време на войната?
Мислите, че Алън Тюринг е съветски агент?
Мисля, че нещо много сериозно се случва тук, под носовете ни.
Не искате ли да разберете какво е то?
Добре дошли, дами. Последвайте ме.
Някои хора мислеха, че сме във война с германците - неправилно.
Воювахме с часовника.
Англия буквално умираше от глад.
Американците пращаха над 100 хил. тона храна всяка седмица,
а германците я изпращаха на дъното на океана.
Всекидневният ни провал се обявяваше от звъна на часовника в полунощ.
И звукът навестяваше нежеланите ни сънища.
Тик-так…
По дяволите!
Какво стана? - Полунощ.
Всичката работа днес е безполезна. Не се тревожи, имаме няколко часа,
преди съобщенията да запристигат и започваме всичко отначало.
От нулата. - Повдига ми се от това.
Четири часа свързва разпределително табло.
Три часа вчера наглася роторните позиции!
Не отивай там. - Виж, Джон.
Ако работата досега не беше невъзможна, вече е.
Хю, недей.
Проклети да сте ти и безполезната ти машина.
С моята машина ще спечелим.
Наистина ли? Тази машина?
За тази проклета машина ли говориш?!
Хю! Недей! - Хю! Спри!
Арогантно копеле! Можеше да ни помогнеш.
Да накараш това да върви по-бързо, но не.
Пусни ме.
Той е прав, Алън.
Навън има истински войници, мъчещи се да спечелят истинска война.
Брат ми пази хранителни конвои във флота.
Братовчедите ми летят с въздушните патрули.
Всички мои приятели правят нещо значимо,
докато ние си пропиляваме дните, не постигайки нищо.
Заради теб.
Моята машина ще проработи.
Хайде, Питър.
Добре.
Джоун.
Може ли по-шумно? Не знам дали хазайката се събуди.
Съжалявам. - Виж.
Не е позволено да идват мъже, след като се стъмни.
И така… Какво ми донесе?
Ето. - Заповядай.
Някои мъже пробват с цветя.
Това са реално разшифровани съобщения,
направо от нацисткото командване.
"6 ч. Времето днес е ясно.
Довечера ще вали. Хайл Хитлер."
Тази жизненоважна информация ще ни спечели войната.
Интересува ме връзката между шифровани и разшифровани съобщения.
Можем ли да намерим улика, която да вградим в "Кристофър"?
Кой е "Кристофър"? - Моята машина.
Дал си й име? - Това лошо име ли е?
Не.
Няма значение.
Опитваш се да сглобиш своята универсална машина ли?
Прочетох книгата ти в университета. - Изучават ли я вече?
Не! Развих се преждевременно.
Значи имаш теория, че една машина може да реши всеки проблем.
Да не прави само едно нещо, а всичко. Да може да се препрограмира.
Това ли е идеята ти зад "Кристофър"?
Човешкият мозък може да смята големи суми много бързо,
но аз искам "Кристофър" да бъде по-умен.
Да прави изчисление и после… да решава какво да прави след това.
Както го прави човекът.
Помисли си. Електрически мозък.
Дигитален компютър.
"Дигитален компютър."
Какво става?
Не, не, не! Не го докосвайте!
Назад. - Това е моето бюро.
Слава Богу. Не исках да мисля, че претърсваме грешното.
Какво става?
Има шпионин в Блечли парк.
Флотът мисли, че един от нас е съветски двоен агент, Алън.
Защо?
Момчетата ни прихванали това на път за Москва. Изглежда ли ви познато?
Криптограма на Бейл, шифрирана с фраза от книга или поема.
Не мислите сериозно, че аз съм го направил, нали?
Двойните агенти са копелета. Изолирани самотници.
Не са привързани към приятели или семейство. Арогантни са.
Познавате ли някой такъв?
Аз…
Знам, че не ме харесвате, но това не ме прави съветски шпионин.
Нищо необичайно, сър.
Наистина. Добре.
От Вътрешно може да ви защитават сега, но рано или късно ще направите грешка.
И няма да си правя труда да ви уволнявам.
Ще ви обесят за измяна.
Здравей.
Чух за случилото се.
Момичетата от хангар 3 говорят само за това.
Имам идея какво може да те развесели.
Тъй като буквите не могат да се кодират като себе си,
някои настройки могат да се отхвърлят в началото.
Това твоят екип ли е? - Да.
Да ги поздравим? - Не.
Здравейте. - Казах ти да не го правиш.
Алън. - Хю, здравей.
Не знаех, че пиеш. - Не пие. Само сърба пяната.
Ще ви открехна една тайна, г-це… - Кларк.
Пяната и на мен ми е най-любима. - Наистина?
Елате при нас за по питие? - Идваме след малко.
Г-це Кларк.
Той те харесва. - Да.
Ти го накара да те хареса.
Да. - Защо?
Защото съм жена в мъжка работа и нямам лукса да бъда задник.
Алън, няма значение колко си умен, "Енигма" винаги е по-умна.
Ако искаш да си решиш пъзела, тогава ще ти трябва помощта им,
а те няма да ти помогнат, ако не те харесват.
Какво са това? - Ябълки.
Не. - Наистина.
Г-ца Кларк, всъщност Джоун…
каза, че би било хубаво да ви донеса нещо.
Така че ето. - Благодаря.
Обичам ябълки. - Поздрави на г-ца Кларк.
Двама човека в гора срещат мечка.
Единият коленичи да се моли. Другият си завързва обувките.
Единият пита: "Приятелю, какво правиш? Не можеш да надбягаш мечката".
А другият отговаря: "Не е нужно. Само трябва да надбягам теб".
Ще бъда с "Кристофър", ако някой се нуждае от мен.
Ако предположим, че квадратен корен от две
е рационално число, то можем да кажем,
че квадратен корен от две е "А" върху "В"…
където "А" и "В" са цели числа и "В" не е нула.
Г-н Тюринг, разменяме си бележки? - Не, сър.
Само Тюринг би си разменял бележки, в които пише безсмислици.
Добре, господа, не забравяйте алгебрата през ваканцията.
Приятни почивни дни, ще продължим
с ирационалните числа, когато се върнете.
ЩЕ СЕ ВИДИМ СЛЕД ДВЕ СЕДМИЦИ, СКЪПИ ПРИЯТЕЛЮ
1941 г. БЛЕЧЛИ ПАРК
Но теоремата на Ойлер ти го дава веднага.
Ето. Погледни това.
Ако свържеш жиците диагонално през матрицата на таблото,
ще елиминира роторните позиции 500 пъти по-бързо.
Това всъщност не е изцяло лоша идея.
Мисля, че това беше неговото "благодаря".
Това е моят сандвич. - Ти не обичаш сандвичи.
Нервен ли си?
Какво става сега?
Трябва да открие настройките на "Енигма" за деня.
Колко дълго?
Германската армия се е разперила над Европа,
от Полша до Сърбия, от Литва до Дания, от Норвегия до Франция.
Нацисткият флаг се развява в повече от 20 столици.
Кампанията им преминава в ярост, докато свободна Европа се разпада.
Все още върви.
Добро утро, сър. - Маргарет.
Колелата продължават да се въртят. Роторите се движат. Безкрайно е.
Без никакъв видим резултат? - Да.
Тюринг.
Тюринг, отвори проклетата врата. - Не.
Отвори вратата или ще я разбия. - Не мога да ви пусна!
Не мога да позволя да се намесвате. - Давайте.
Изключи това нещо. - Не. Недейте.
Моля ви!
Не! Недейте!
Изглежда, че голямата ти скъпа машина не работи.
Работи. - Чудесно.
Значи си разбил "Енигма"?
Тя все още… работеше.
Това е сътрудникът ми от Вътрешно министерство.
Сто хиляди лири са много пари
и той е тук, за да види какво имаш да покажеш.
Никога няма да разберете важността на това, което създавам тук!
Разшифрова ли някакви немски съобщения?
Поне едно?
Можеш ли да посочиш нещо, което си постигнал?
Финансирането ти свърши, а търпението ни се изчерпа.
Голямо удоволствие е да мога най-накрая да кажа това.
Алън Тюринг, уволнен сте.
Моля, изведете г-н Тюринг от сградата.
Не.
Моля?
Ако уволните Алън…
ще трябва да уволните и мен. - Какво казваш, за Бога?
Повярвайте ми, най-малко аз бих искал да кажа това, но…
той е прав. Алън е прав.
Машината му може да работи и вероятно е най-добрият ни шанс.
Господи, не е за вярване.
Ще трябва да уволните и мен. - И мен.
Ние сме най-добрите криптографски умове в Англия.
Всички ни ли ще уволните? Командире, поне ни дайте повече време.
Шест месеца и ако машината не постигне нужните резултати,
ще продължим да вършим нещата по-стария начин, какво ще кажете?
Един месец. И после всички си заминавате.
Пуснете го.
Благодаря. - За нищо.
И, Алън, твоята машина…
по-добре да работи.
Хю.
Кълна се… не съм шпионин.
Разбира се, че не си шпионин. - Какво?
Денистън ми даде криптограмата и познай какво. Реших я.
"Искайте, и ще ви се даде; търсете, и ще намерите."
Евангелие от Матей, 7:7. Това бе ключът.
Твърде просто за хора като теб.
Жалко, че Денистън не е съгласен.
Влез.
Сър, мисля, че пипнахме Тюринг.
Проследих го вчера до кръчма, където се срещна с един тип.
Размениха си плик, затова проследих другия,
прибрах го, поизплаших го.
Той е хомо. Призна си. - Какво?
Човекът си призна. Арнолд Мъри.
Въртял се около кръчмата. Мъже му плащали за услугите.
Тюринг бил един от тях. Само че на тоя Мъри
после му хрумнала брилянтната идея да ограби дома му с един приятел.
Това крие Тюринг.
Той е хомо, не шпионин. - Не.
Какъв е проблемът? Ще го обвиним в непристойно поведение.
Глупости. Намислил е нещо важно… - Нарушил е закона.
С мъж. Исусе, отвратително. - Не затова го разследвах.
Доведете го. - Чакайте.
Нека го разпитам. Моля ви. Дайте ми половин час насаме с него
и после цял месец ще работя, по които глупави случаи пожелаете.
Добре. Някой да ми издейства заповед за ареста на Алън Тюринг.
Алън? - "Кристофър" не напредва достатъчно.
Трябва да поговорим. - Дори с диагонален превключвател
не изключва настройките така бързо… - Тръгвам си.
Но ти сега дойде. - Не.
От Блечли. - Какво?
Заради родителите ми. На 25 съм, неомъжена, живея сама
и те искат да се върна вкъщи. - Това е абсурдно.
Те са ми родители. - Ти…
Не може да напуснеш, няма да ти позволя.
"Ще ми липсваш." Това казват нормалните хора в такива ситуации.
Не ме е грижа какво е нормално. - Какво се очаква да направя?
Няма да изоставя родителите си.
Тук имаш възможност да направиш нещо наистина полезно с живота си.
И да свърша като теб? Не, благодаря.
Съжалявам, че си самотен, но "Енигма" няма да те спаси.
Можеш ли да дешифрираш това, крехък нарцисист?
Или ще поискаш помощ от безценния си "Кристофър"?
Извинявай.
Искам да останеш, защото те харесвам.
Харесва ми да си говоря с теб.
И на мен ми харесва да си говоря с теб, Алън.
Ами ако не си сама?
Ами ако имаш съпруг?
Имаш ли някого наум? - Имам.
Хю? Ужасно привлекателен е, признавам,
но не мисля, че иска да се жени. - Не, не мислех за Хю.
Или Питър. Питър е толкова тих.
Боже мой. - Ще бъде разумно.
Нима току-що ми предложи? - Логично е да го направим.
Това е абсурдно! - Такива са родителите ти.
Не мога да повярвам, че наистина се случва.
Джоун…
Презимето ти Каролин ли е, или Катрин? - Елизабет.
Джоун Елизабет Кларк…
ще се омъжиш ли за мен?
Красив е. - Знам, че е необичаен, но…
кой харесва обичайното?
Държеше го с две ръце, погледна ме с очи като на кошута и каза:
"И трябва да си го пъхна в устата?".
Казах й: "Да. Нали знаеш, по френския начин".
И тя го пъхна вътре, сви устните си около него
и започна да тананика "Марсилезата".
Ела да танцуваме. - Не.
Ще можеш да танцуваш с него, когато поискаш. Сега е мой ред.
Какво има?
Ами ако…
Ами ако нямам желание да бъда с Джоун по този начин?
Защото си хомосексуалист?
Подозирах го.
Трябва ли да й кажа, че съм имал афери с мъже?
Знаеш ли, според моя несъмнено ограничен опит,
жените са склонни да бъдат докачливи
относно случайната женитба с хомосексуалисти.
Навярно спестяването на тази информация ще бъде в твой интерес.
Много държа на нея. Наистина.
Просто не знам дали ще мога…
да се преструвам… - Не можеш да кажеш на никого.
Незаконно е. Денистън си търси извинение да те изхвърли.
Зная. - Трябва да си остане тайна.
Хайде, твой ред е.
Добре.
ОБИЧАМ ТЕ
Чай? - Не, благодаря.
Може ли да ви издам една тайна? - Добър съм в пазенето им.
Тук съм, за да ви помогна.
О, несъмнено.
Може ли машина да мисли? - Чели сте мои публикации?
Защо казвате това? - Стоя в полицейски участък,
обвинен в това, че младеж е пипал пениса ми,
а вие ме питате дали машините могат да мислят.
Е, могат ли?
Ще могат ли някога машините да мислят като хората?
Повечето хора казват "не". - Вие не сте като тях.
Ами, проблемът е, че задавате глупав въпрос.
Така ли? - Разбира се, че машините
не могат да мислят като хората.
Машината е различна от човека.
Следователно те мислят различно.
Интересният въпрос е само защото нещо мисли
по различен от вашия начин, това значи ли, че не мисли?
Позволяваме на хората да имат различия един от друг.
Вие харесвате ягоди, аз мразя пързалянето с кънки,
вие плачете на стари филми, аз съм алергичен към полен.
Какъв е смисълът на различните вкусове,
на различните предпочитания,
ако не да покажат, че мозъците ни работят различно,
че мислим различно?
Ако можем да го кажем един за друг,
защо да не можем да го кажем за мозъците…
изградени от мед, жици, стомана?
А този голям труд, по който работите?
Как се наричаше? - "Игра на кодове."
Да, точно. За какво става въпрос?
Обичате ли да играете? - Да играя?
Това е игра. Нещо като тест.
Определя дали нещо е…
машина или човешко същество. - Как да я играя?
Има съдия и субект. Съдията задава въпроси
и в зависимост от отговорите на субекта, определя
с кого говори, с какво говори и…
Трябва само да ми зададете въпрос.
Какво правихте по време на войната? - Работих във фабрика за радиа.
Какво правихте наистина по време на войната?
Слушате ли ме внимателно?
По дяволите!
Скоро ще ни изтече времето. Месец. - И после какво? Край?
Проблемът е, че колкото и да я подобряваме,
машината никога няма да може да обработи всички варианти навреме.
Просто е безнадеждно. - Тя търси, просто…
Не знае какво да търси. - Ако знаехме текста на съобщението…
Тогава нямаше да се налага да го разшифроваме.
Кой е приятелят на Алън? - Хю. Малко е вулгарен.
Значи е моя тип?
Ще ви запозная. - Не! Той ще дойде.
Сигурна ли си? - Да.
Усмихнах му се преди 15 минути и оттогава не съм го погледнала.
Коя е тази с Джоун?
Хелън. Нейна колежка.
Много е хубава. - Иска да отида при нея.
Какво? Откъде знаеш?
Усмихна ми се одеве и повече не ме поглежда.
Хвана се.
Защо, когато бях необвързана, това ми се струваше скучно,
а сега, когато съм сгодена, ми е ужасно забавно?
Бинго. Върза се. Алън, запознай ни.
Какво? Защо аз?
Защото годежът на приятелка кара жените да правят неща,
за които после съжаляват, с най-хубавия приятел на годеника.
На бас, че Алън ще прецака всичко. - Пас съм.
Алън Тюринг има теория. - Има много теории.
Вярва, че забраната мъже и жени да работят на едно място е разумна,
защото близостта би довела до любовни връзки.
Какво? Не, нямам. - Обаче аз не съм съгласен.
Така ли? - Да.
Ако работех с жена, бих могъл да оценя интелекта й,
без да я водя в леглото.
Срещали ли сме се? - Не помня. Да приемем, че не сме.
Хелън Стюарт. Хю Александър.
С кого сте съгласна? - С Алън, разбира се.
Поласкан съм, но не мисля… - Глупости.
Работя с мъж и не мога да устоя на това да си падна по него.
Кажете кой е, за да го сритам.
Не се тревожете, платонично е. Не съм го виждала. Немец е.
Вече наистина искам да го убия.
Как така работиш с немец?
Всяка от нас прихваща съобщения от различна немска радиокула.
От другата страна имаме аналог, който предава съобщенията.
Разпознаваме го по ритъма. Странно интимно е.
Сякаш го познавам много добре.
Жалко, че си има приятелка, но затова не съм съгласна с вас,
защото някак съм влюбена в колега, а дори не се познаваме.
Нека ви купя питие и ще ви кажа защо грешите.
Добре. - Чудесно.
Благодаря.
Една халба. Имате ли джин фис?
Ако случайно се чудиш, това беше флирт.
Хелън!
Да, Алън?
Защо мислиш, че немецът има приятелка?
Това беше глупава шега. - Не, не, кажи ми.
Всяко съобщение започва с едни и същи пет букви:
"С", "И", "Л", "Л", "И". Подозирам, че така се казва любимата му.
Но това е невъзможно. Немците са инструктирани
да използват случайни букви. - Но той не го прави.
Човек прави странни неща от любов.
В тоя случай любовта току-що донесе на Германия загуба във войната.
Да тръгваме, Питър.
Съжалявам.
Алън! Алън!
Само искам…
Хю Александър. Джоун Кеърнкрос. Питър Хилтън.
Алън?
Ами ако не е нужно "Кристофър" да проверява всички настройки?
Ако проверява само съобщенията, в които има букви, за които знаем?
Повтарящи се думи, предвидими. - Именно.
Виж, като това. "6 ч. Времето днес е ясно.
Довечера ще вали. Хайл Хитлер."
Това е. Именно.
Изпращат доклад за времето всяка сутрин в 6 ч.
Три думи, за които знаем, че ще бъдат в съобщенията от 6 ч. -
"време", очевидно, и… - "Хайл Хитлер."
"Хайл Хитлер." - Съобщението от 6 ч. тази сутрин.
Хю, нагласи дясното колело на… - Знам, "време" и "Хитлер".
Питър, Джоун, пуснете напрежение в тези букви през задния смесител.
За да ползваме контурите? - Да. Съобщението от 6 ч.?
"Л". - "Л".
"Ч". - "Ч".
"Ю". - "Ю".
"А". - "А".
"Я". - "Я".
Готово.
Хайде, "Кристофър"!
Боже мой!
Какво стана?
Получи ли се? - Алън?
Алън!
Трябва ми ново съобщение. Последното прието.
Благодаря.
"О"... "Т"...
Готов ли си? "М". - "М".
"Ъ"… "М"… "С"… - "Ъ"… "М"… "С"…
"А"… "И"… "Ц"… - "А"… "И"… "Ц"…
"Т"… "Р"… "А"… - "Т"… "Р"… "А"…
"С"… "О"… "А"… - "С"… "О"… "А"…
"Ъ"… "Р"… "И"… - "Ъ"… "Р"… "И"…
"Катерът "Ягуар" е насочен към 53 градуса и 24 минути северно
и един… градус западно."
Хайл Хитлер.
Явно той е единственият немец,
когото е нужно да познаваш, за да разбиеш "Енигма".
Да!
"М"… "А"… "Ъ"… - "М"… "А"… "Ъ"…
"И"… "Т"… "Р"… - "И"… "Т"… "Р"…
"О"… "Т"… - "О"… "Т"…
"А"… "Ч"… - "А"… "Ч"…
"Я"… - "Я"…
"У"… - "У"…
"Р"… - "Р".
Боже мой, успя.
Победи нацизма с кръстословица.
Само петима души знаят положението на всеки кораб в Атлантика
и всичките са в тази стая. - Божичко!
Едва ли и Той има силата да стори същото като нас.
Ще нападнат английския пътнически конвой. Ето там.
Права си. Подводниците са на 20-30 минути от него.
Стотици цивилни. Можем да ги спасим. - Ще кажа на Денистън да доложи.
Дали ще има достатъчно време? - Трябва да има…
Командир Денистън, моля, спешно е. - Не!
Какво правиш? - Не можеш да кажеш на Денистън.
Не може да кажете на никого. - Какви ги говориш?
Можем да пратим там самолети. - Трябва да потопят конвоя.
Денят беше дълъг, може би си… - Нямаме време за…
Не!
Хю! Достатъчно! - Спри, Хю!
Джон, атаката е след минути.
Да, добре съм.
Знаеш ли защо хората харесват насилието, Хю?
Защото ги кара да се чувстват добре. Понякога не можем да правим това,
от което се чувстваме добре. Правим логичното.
Кое е логично?
Най-трудно е да излъжеш някого, когато очаква да го излъжеш.
Господи! - Какво?
Ако някой очаква да чуе лъжа, не може просто да му кажеш една.
По дяволите, Алън е прав. - Какво?
Какво ще си помислят немците, ако унищожим подводниците?
Нищо, ще бъдат мъртви. - Не. Не може да си прав.
Конвоят ни внезапно променя курса…
ескадрила по чудо бомбардира точно там, където са подводниците.
Какво ще си помислят немците?
Немците ще разберат, че сме разбили "Енигма".
До обед ще спрат радиокомуникациите
и до края на седмицата ще променят устройството на "Енигма".
Две години работа. Всичко, което направихме, ще бъде напразно.
В конвоя има 500 цивилни.
Жени… деца. Ще ги оставим да умрат.
Работата ни не е да спасим конвоя, а да спечелим войната.
Работата ни бе да разбием "Енигма".
Направихме го. Сега идва трудната част.
Да запазим това в тайна. - "Карлайл."
Какво?
Конвоят, който ще оставим да… "Карлайл" е един от корабите.
Не можем да реагираме на всичко, което разузнаем. Добре, няма.
Само по това. - Питър, какво има?
Брат ми… Той е на "Карлайл".
Артилерийски мичман.
Аз…
много съжалявам.
За кого се мислиш, по дяволите?
Това е брат ми.
Батко ми, а ти имаш броени минути, за да го спасиш.
Не можем.
Той е прав.
Алън.
Джоун.
Хю. Джон.
Моля ви…
Немците няма да заподозрат само заради една атака.
Никой няма да разбере.
Моля ви като ваш приятел.
Моля ви!
Много съжалявам.
Ти не си Бог, не може да решаваш кой да живее и кой да умре.
Да, можем.
Защо? - Защото друг не може да го стори.
Защо ми казваш това?
Нуждаем се от помощта ти да запазим това в тайна
от адмиралтейството, армията, военновъздушните сили.
Никой не бива да узнава, че сме разбили "Енигма".
Дори Денистън. - Който се опитва да те уволни.
Вие можете да се погрижите за това.
Докато разработим система, която да ни помага да решаваме
на коя информация да реагираме. Статистически анализ.
Минималният брой действия, чрез които ще спечелим войната,
но съответно и максималният, които можем да предприемем,
преди немците да заподозрат.
И ще разчитате за всичко това на статистиката?
На математиката? - Правилно.
После МИ-6 може да измисля лъжите, които да разпространяваме.
Ще се нуждаем от правдиви източници на използваната информация.
Измислени истории за начините, по които сме я получили,
несвързани с "Енигма". После ще можете да издадете
тези истории на немците. - А после и на нашите военни.
Да създам конспирация от лъжи в най-високите правителствени нива.
Звучи точно по моята част.
Алън, рядко мога да кажа това,
но ти си точно човекът, когото се надявах да бъдеш.
Кръстиха я с кодовото име "Ултра".
Превърна се в най-големият склад на военно разузнаване
в цялата световна история.
Все едно подслушвахме телефона на Химлер.
"И", "е", "о"…
Потайността стана от първостепенно значение
и по някаква причина те я повериха на мен.
Питър, имаш ли 630 дешиф…
Криптограма на Бейл, шифрирана с фраза от книга…
Евангелие от Матей, 7:7. Това беше ключът.
Питър ще разбере някой ден.
Джак.
Може ли да ни оставиш за малко сами?
Руснаците и ние сме на една и съща страна.
Това, което правя, ще помогне на Англия.
Трябва да кажа на Денистън.
Не трябва. Защото, ако ти му кажеш моята тайна…
аз ще издам твоята.
Знаеш ли какво правят с хомосексуалистите?
Няма да можеш да работиш отново, да преподаваш.
Безценната ти машина… съмнявам се да я видиш отново.
Ало. Може ли да говоря със Стюарт Минис, моля? Спешно е.
Един момент, моля.
Ало. Минис.
Един съвет за пазенето на тайни.
Много по-лесно е, ако изобщо не ги знаеш.
Отваряха ли писмата ми, подслушваха ли телефона ми?
Следяха ли ме, докато нервно се разхождах?
Разбирате ли… така и не узнах.
Джоун?
Джоун? Какво…
Къде е Джоун? - Във военен затвор.
Какво си направил?
Дешифрирани съобщения от "Енигма". Намерих цял куп.
Не, аз й ги дадох преди година,
когато търсих връзка между… - Сигурен съм, че е така.
Денистън търсеше съветски шпионин в хангар 8.
Знам кой е шпионинът. Не е Джоун, а…
Кеърнкрос.
Открих криптограмата, от библията.
Иска ми се ти да беше шпионин.
Щеше да бъдеш много по-добър от него.
Знаел си, че е той? - Разбира се, че знаех.
Още преди да дойде в Блечли. Защо мислиш, че го назначих тук?
Но ние имаме машина "Енигма". - Да, поляците я изнесоха...
Назначил си съветски агент в Блечли парк?
Много ни е изгодно да издаваме на Сталин това, което искаме.
Чърчил е твърде параноичен.
Не би споделил и капка сведения с руснаците.
Нито дори информация, която би им помогнала срещу немците.
Има толкова много тайни.
Кеърнкрос няма представа, че знаем, разбира се.
Не е от най-умните.
Затова се нуждая от помощта ти.
Искам да знам какво да издавам на Джоун,
какво да предавам на руснаците, както и на англичаните.
Аз не съм шпионин. Аз съм само математик.
Познавам много шпиони, Алън.
Ти имаш повече тайни от най-добрите от тях.
Ти трябва да ми обещаеш, че ще освободиш Джоун.
Да, Джоун е на пазар. Ще се върне след час. Излъгах те.
По-добре да ги задържа.
Ако някой ги намери, затворът ще бъде последната й грижа.
О, Алън…
ще имаме такава чудна война заедно.
Трябва да напуснеш Блечли. - Какво?
Заради Минис. Не му вярвам.
Тук не е безопасно. - Мислиш, че другаде е по-безопасно?
Трябва да заминеш далече от мен. - Алън, какво се е случило?
Не можем вече да бъдем сгодени.
Родителите ти трябва да ти намерят съпруг другаде.
Какво ти става?
Имам да ти кажа нещо.
Аз съм…
Аз съм хомосексуалист.
Добре. - Не, не. Мъже, Джоун… не жени.
Какво от това? - Тъкмо ти казах.
Какво от това?
Винаги съм подозирала.
Но ние не сме като другите хора. Обичаме се по свой начин
и заедно ще можем да живеем както искаме.
Ти няма да бъдеш идеалният съпруг.
Мога да ти обещая, че не мисля да бъда идеалната съпруга.
Няма цял ден да ти готвя агнешко,
докато чакам да се върнеш от работа. Ще работя.
И ти ще работиш.
И ще си бъдем компания.
Ще споделяме умовете си. По-хубаво от повечето бракове.
Защото държа на теб.
И ти държиш на мен.
Разбираме се един друг повече, отколкото ни е разбирал друг.
Аз не…
Какво? - Не държа на теб.
Никога не съм държал. Нуждаех се от теб, за да разбия "Енигма".
Вече го направих, затова можеш да си вървиш.
Никъде няма да ходя.
Твърде дълго се тревожех какво мислиш за мен
или какво мислят родителите ми, или хората тук.
И знаеш ли какво? Край с това.
Това е най-важното нещо, което някога ще направя,
и никой няма да ме спре. Най-малко ти.
Знаеш ли какво? Те бяха прави.
Питър, Хю, Джон.
Ти наистина си чудовище.
Войната се провлече още две
самотни години…
и всеки ден извършвахме пропитите си с кръв изчисления.
Всеки ден решавахме кой да живее и кой да умре.
Всеки ден ние помагахме на Съюзниците да побеждават
и никой не знаеше за това.
Сталинград.
Ардените. Десантът в Нормандия.
Победи, които не биха били възможни без информацията, която доставяхме.
А хората…
говорят за войната като за някаква епична битка между…
цивилизациите.
Свободата срещу тиранията, демокрацията срещу нацизма.
Милионни армии, проливащи кръвта си,
кораби, потъващи към дъното на океаните,
самолети, пускащи бомби от небето, докато скрият слънцето.
Войната за нас не беше такава.
За нас беше просто…
шестима любители на кръстословици в малко селце в южна Англия.
Това е ваша победа.
Победа…
на каузата на свободата по всички земи.
Това е тържествен и славен миг.
Иска ми се Франклин Д. Рузвелт да бе доживял до този ден.
Бях ли Бог? Не, защото…
Бог не спечели войната. Ние я спечелихме.
Ами сега какво?
Ще се върнем в университета?
Да, в общи линии. Остава ви да направите едно,
преди да приключи службата ви.
Какво е то? - Да изгорите всичко.
Да го изгорим? Защо? - Както ви казаха в началото,
тази програма бе строго секретна. Мислихте, че това е шега?
Но войната свърши. - Тази - да, но ще има и други.
И ние знаем как да разбием код, който другите смятат за неразбиваем.
Именно.
Разглобете го, запалете го. Изметете пепелта.
Не се познавате. Не сте чували думата "Енигма".
Безопасно пътуване до къщи.
Дръжте се добре. С малко късмет повече няма да видите мен
или да се видите едни други до края на живота си.
Това е невероятно.
Сега, детективе, трябва да отсъдите.
Кажете ми…
какво съм аз?
Машина ли съм?
Човек ли съм?
Герой от войната ли съм?
Или престъпник?
Не мога аз да ви съдя.
Ами тогава…
изобщо не ми помагате.
Влез.
Викали сте ме, сър?
Тюринг. Седни.
Има ли някакъв проблем?
Много си близък с Кристофър Моркъм. - Не бих казал.
Учителят ви по математика казва, че сте неразделни.
Ние сме най-добрите ученици в класа. - Хванал ви е да си разменяте бележки.
Криптография, за развлечение. Уроците са твърде лесни.
С приятеля си решавате задачи в часа по математика,
защото уроците са глупави? - Той не ми е приятел.
Казаха ми, че е единственият ти приятел.
Кой ви го е казал?
Научихме нещо, засягащо Моркъм.
Защо съм тук?
Кристофър е мъртъв.
Не разбирам. - Майка му ни съобщи тази сутрин.
Семейството е било на почивка.
Не разбирам.
Страдаше от туберкулоза, както сигурно ти е казал.
Затова няма да ти се струва толкова шокиращо, но…
все пак, съболезнования.
Грешите.
Не ти ли е казал? Боледуваше от много време.
Знаеше, че скоро ще се случи, но се държеше.
Добро момче.
Добре ли си, Тюринг? - Да. Разбира се.
Както ви казах, не го познавах много добре.
Ясно. Разбирам. Много добре.
Може ли да си вървя, г-н директор?
Поздравления, сър.
Професор от "Кеймбридж" осъден за непристойно поведение
Извинявай.
Щях да дойда. Щях да свидетелствам.
И какво щеше да кажеш? Че не съм хомосексуалист?
Алън, това е сериозно. Можеше да влезеш в затвора.
По дяволите!
Ръцете ти треперят. - Не е вярно.
Алън…
От лекарството е. - Лекарството?
Съдията ми даде да избирам.
Две години затвор или хормонална терапия.
Боже мой!
Да, точно така. Химическа кастрация.
За да ме излекува от хомосексуалните предпочитания.
Разбира се, избрах това. Искам да кажа…
не бих могъл да работя в затвора и… - Добре.
Ще говоря с лекарите ти.
Ще говоря с адвокатите ти. - Добре съм.
Моля те, нека да ти помогна. - Не… няма нужда, благодаря.
Алън, не е нужно да го правиш сам.
Не съм сам.
Никога не съм бил.
"Кристофър" стана толкова умен.
Ако не продължа с лечението си,
те ще…
ще ми го отнемат.
Ти…
не може да им позволиш това. Не можеш.
Не може да им позволиш да ме оставят сам.
Не искам да бъда сам!
- Добре, добре.
Добре.
Всичко е наред. Ела и седни.
Всичко е наред. Ела, седни.
Всичко е наред.
О, да, това е… много по-хубав пръстен от онзи,
който аз ти направих. - Да. Казва се Джок.
Военен е, ако можеш да повярваш.
Работим заедно.
Защо да не решим кръстословица?
Ще ни отнеме само пет минути. Или, в твоя случай, шест.
Ето.
Може би по-късно. - Да, разбира се.
Получи това, което искаше, нали?
Работа, съпруг.
Нормален живот.
Никой нормален не би могъл да направи това.
Знаеш ли? Тази сутрин…
бях във влака и преминахме през град,
който не би съществувал, ако не беше ти.
Купих си билет от човек,
който вероятно щеше да бъде мъртъв, ако не беше ти.
Докато бях на работа,
прочетох за цяла нова научна сфера,
която съществува само заради теб.
Ако ти се иска да можеше да бъдеш нормален…
кълна ти се, че аз не искам това.
Светът е неописуемо по-добро място
точно защото не беше такъв.
Наистина ли мислиш това?
Мисля си…
че понякога хората, за които никой няма представа,
вършат нещата, които никой не може да си представи.
След една година принудително назначена хормонална терапия
Алън Тюринг се самоубива на 07.06.1954 г.
Тогава е на 41 години.
От 1885 г. до 1967 г. около 49 хил. хомосексуални мъже са били осъдени
за непристойни прояви според английските закони.
През 2013 г. кралица Елизабет II дава на Тюринг посмъртно помилване,
зачитайки несравнимите му постижения.
Според историците разбиването на "Енигма" е съкратило войната
с над две години, спасявайки по този начин над 14 милиона живота.
Всичко това е било правителствена тайна над 50 години.
Работата на Тюринг е вдъхновила десетилетия изследвания на това,
което учените нарекли "Машини на Тюринг".
Днес ги наричаме "компютри".
Превод и субтитри: Petrakiz и someonenew
http://subs.sab.bz © 2015 Translator's Heaven