TICĂLOȘI FĂRĂ GLORIE
Capitolul unu
A fost odată...
...în Franța sub ocupație nazistă
1941
Treceți înăuntru și închideți ușa.
Julie, adu-mi niște apă să mă spăl.
Și treci înăuntru cu surorile tale.
Gata, tată.
Mulțumesc, draga mea.
Acum treci înăuntru cu surorile tale.
Nu fugi.
Asta e proprietatea lui Perrier LaPadite?
Eu sunt Perrier LaPadite.
Îmi pare bine să vă cunosc, dle LaPadite.
Sunt colonelul Hans Landa din SS.
Ce pot face pentru dvs?
Speram să mă invitați în casă
ca să stăm de vorbă.
Sigur. După dvs.
Colonele Landa, asta e familia mea.
Colonel Hans Landa din SS,
domnișoară.
La dispoziția dvs.
Zvonurile auzite în sat despre familia dvs sunt fondate.
Dle LaPadite, fetele dvs sunt una mai frumoasă decât alta.
Mersi.
Vă rog.
Luați loc.
Suzanne, ești drăguță să-i aduci colonelului niște vin?
O, nu.
Mulțumesc mult, dle LaPadite, dar nu vreau vin.
Asta fiind o lăptărie, n-aș greși dacă aș presupune că aveți lapte, nu?
Da.
Atunci prefer lapte.
Prea bine.
Julie, vrei să închizi fereastra?
Mersi.
Dle, și familiei și vacilor dvs...
...le spun "Bravo!"
Mulțumesc.
Vă rog, stați cu mine la masa dvs.
Bine.
Dle LaPadite...
...ce avem de discutat ar fi mai bine discutat între patru ochi.
Observați că eu mi-am lăsat oamenii afară.
Dacă nu s-ar ofensa, le-ați putea ruga pe frumoasele doamne să iasă?
Aveți dreptate.
Charlotte, vrei să duci fetele afară?
Eu și colonelul avem de vorbit.
Dle LaPadite...
...vă informez cu părere de rău că franceza mea s-a epuizat aici.
Să continui să vorbesc așa neadecvat n-ar servi decât să mă fac de râs.
Cu toate astea, am auzit că dvs vorbiți engleză foarte bine.
Da.
Întâmplător, și eu o vorbesc bine. Dar asta fiind casa dvs,
vă cer permisiunea să trecem la engleză
pentru restul conversației.
Vă rog.
Deși eu sunt foarte familiarizat cu familia dvs,
n-am de unde să știu dacă dvs sunteți familiarizat cu cine sunt eu.
Știți de existența mea?
- Da. - Asta e bine.
Știți ce am fost însărcinat să fac în Franța?
Da.
Spuneți-mi, vă rog, ce ați auzit.
Am auzit...
...că Führerul v-a însărcinat să adunați evreii rămași în Franța,
care ori se ascund, ori se dau ne-evrei.
Nici Führerul n-ar fi putut s-o spună mai bine.
Însă scopul vizitei dvs,
pe cât de plăcute, e un mister pentru mine.
Nemții au căutat acum 9 luni evrei în casa mea și n-au găsit nimic.
Sunt conștient de asta.
Am citit rapoartele din această zonă.
Dar, ca în orice misiune, când conducerea se schimbă,
întotdeauna eforturile se dublează.
De cele mai multe ori, e o pierdere de timp, dar trebuie făcute oricum.
Am doar câteva întrebări, dle LaPadite.
Dacă mă puteți ajuta cu răspunsuri,
departamentul meu poate închide dosarul familiei dvs.
Acum...
Înainte de ocupație, erau 4 familii de evrei în zona asta.
Toți lăptari ca și dvs.
Familiile Dolerac, Rollin, Loveitt...
...și Dreyfus.
Corect?
Din cunoștințele mele,
astea erau familiile de evrei dintre lăptari.
Herr Colonel, v-ar deranja dacă mi-aș fuma pipa?
Vă rog, dle LaPadite, e casa dvs. Simțiți-vă bine.
Conform acestor acte,
toate familiile de evrei din zonă au fost găsite,
cu excepția familiei Dreyfus.
Cândva, anul trecut, se pare că au dispărut.
Ceea ce mă duce la concluzia ori că au scăpat cu bine,
ori că cineva îi ascunde.
Ce ați auzit de familia Dreyfus, dle LaPadite?
- Numai zvonuri. - Ador zvonurile!
Dovezile pot fi atât de înșelătoare.
În timp ce zvonurile, adevărate sau nu, sunt deseori revelatoare.
Așadar, dle LaPadite, ce zvonuri ați auzit despre familia Dreyfus?
Încă o dată, ăsta e doar un zvon, dar...
...am auzit că familia Dreyfus a reușit să ajungă în Spania.
Deci zvonurile sunt că au fugit?
Da.
Cum nu i-am cunoscut pe Dreyfuși, vreți să-mi confirmați
numărul exact de membri și numele lor?
Erau 5.
Tatăl, Jacob.
Soția, Miram.
Și fratele ei, Bob.
Câți ani are Bob?
30, 31.
Continuă.
Și copiii...
Amos...
...și Shosanna.
Vârstele copiilor?
Amos avea 9 sau 10 ani.
- Și Shosanna? - Și Shosanna avea...
...18 sau 19. Nu sunt sigur.
Bănuiesc că asta e tot.
Dar înainte să plec, aș mai putea bea un pahar din laptele dvs delicios?
Da, cum să nu.
Dle LaPadite...
Știți ce poreclă mi-au dat oamenii din Franța?
Nu mă pasionează astfel de lucruri.
Dar știți cum îmi spun.
Știu.
Ce știți?
- Vi se spune Vânătorul de Evrei. - Întocmai.
Vă înțeleg tulburarea în a-l repeta.
Heydrich se pare că urăște porecla dată lui de locuitorii din Praga.
De fapt, de ce ar urî numele de Călăul mă uluiește.
Se pare că a făcut tot ce i-a stat în putere ca să-l merite.
Mie, pe de altă parte, îmi place titlul neoficial
tocmai pentru că l-am meritat.
Trăsătura care mă face un vânător atât de eficient de evrei este
că, spre deosebire de soldații nemți,
eu pot gândi ca un evreu,
în timp ce ei nu pot gândi decât ca un neamț.
Ca un soldat neamț, mai exact.
Dacă ar fi să se determine ce însușire au nemții în comun cu un animal
ar fi șiretenia și instinctul de prădător al unui șoim.
Dacă ar fi să se determine ce însușiri au evreii,
ar fi cele ale șobolanului.
Führerul și propaganda lui Goebbels au spus cam același lucru.
Concluziile noastre diferă
în sensul că eu nu consider comparația o insultă.
Gândiți-vă un pic la lumea în care trăiește un șobolan.
Este, într-adevăr, o lume ostilă.
Dacă un șobolan ar fugi prin fața ușii dvs, chiar acum,
I-ați întâmpina cu ostilitate?
Bănuiesc că da.
V-a făcut vreun șobolan ceva ca să vă stârnească animozitatea asta?
Șobolanii răspândesc boli. Mușcă oamenii.
Au fost cauza ciumei bubonice, dar asta a fost acum ceva timp.
Orice boală răspândită de un șobolan
poate fi purtată și de o veveriță.
- Sunteți de acord? - Da.
Însă nu aveți aceeași animozitate față de veverițe
- ca față de șobolani, nu? - Nu.
Și sunt amândouă rozătoare, nu?
Și, cu excepția cozii, chiar seamănă, nu-i așa?
E o idee interesantă, Herr Colonel.
Oricât de interesantă ar fi, nu schimbă deloc sentimentele dvs.
Dacă un șobolan ar intra aici, chiar acum, în timp ce vorbesc,
l-ați întâmpina cu o farfurie din laptele dvs delicios?
Probabil că nu.
Bănuiam eu.
Nu vă plac.
Nici nu prea știți de ce,
știți doar că îi găsiți respingători.
Prin urmare, soldatul neamț răscolește
o casă suspectată că ascunde evrei.
Unde se uită șoimul?
Se uită în șopron, se uită în pod, în pivniță.
Peste tot unde s-ar ascunde el.
Dar sunt atâtea locuri unde șoimul nu s-ar gândi să se ascundă.
Motivul pentru care Führerul m-a adus pe mine din Alpii mei din Austria
pe tărâmul francez al vacilor e pentru că eu m-aș gândi.
Pentru că știu de ce isprăvi sunt în stare ființele umane,
când își abandonează demnitatea.
Pot să-mi fumez și eu pipa?
Vă rog, Herr Colonel, simțiți-vă ca acasă.
Acum, slujba îmi dictează...
...să-mi pun oamenii să intre în casa dvs...
...și să facă o percheziție amănunțită
înainte să pot șterge oficial numele familiei dvs de pe lista mea.
Dacă se găsesc iregularități, și fiți sigur că vor fi,
asta, dacă nu aveți ceva să-mi spuneți
care să facă percheziția inutilă.
Aș mai putea adăuga că orice informație
care mi-ar ușura executarea datoriei nu va suporta vreo pedeapsă.
Dimpotrivă chiar, va fi recompensată.
Recompensa va fi aceea
că familia dvs nu va mai fi hărțuită astfel
de armata germană pe restul duratei ocupației noastre în țara voastră.
Adăpostiți inamici ai statului, nu-i așa?
Da.
Îi adăpostiți sub scândurile podelei, nu-i așa?
Da.
Indicați-mi aria unde se ascund.
Cum n-am auzit niciun zgomot,
presupun că, deși ascultă, nu știu deloc engleză.
Da.
Am să trec iar la franceză și vreau să-mi faceți jocul.
E clar?
Da.
Dle LaPadite...
Vă mulțumesc pentru lapte...
...și ospitalitate.
Cred că treaba noastră aici s-a terminat.
A, doamnelor...
Vă mulțumesc pentru timpul acordat.
N-am să vă mai deranjez familia.
Așadar, dle...
Domnișoară...
Îmi iau rămas bun de la dvs și vă spun...
...adio.
E fata.
La revedere, Shosanna!
Capitolul doi
TICĂLOȘI FĂRĂ GLORIE
Atențiune!
Numele meu e lt. Aldo Raine.
Asamblez o echipă specială și-mi trebuiesc 8 soldați.
Opt... soldați... americani... evrei.
Poate ați auzit zvonurile despre armata ce va exista în curând.
Ei bine, noi o să plecăm un pic mai devreme.
Vom fi parașutați în Franța, îmbrăcați în civili.
Odată în teritoriul inamic,
în calitate de trupă de gherilă,
vom face unul și un singur lucru.
Vom omorî naziști.
Nu știu voi, dar eu, unul,
n-am coborât din Munții Smoky,
n-am trecut 8.000 km de apă, n-am traversat jumătate de Sicilie
luptând și n-am sărit dintr-un avion ca să învăț naziștii lecții de umanitate.
Naziștii n-au umanitate!
Sunt soldații unui maniac care urăște evreii și ucide în masă
și trebuie distruși.
De-asta orice ticălos pe care-l găsim în uniformă nazistă...
...o să moară.
Sunt descendentul direct al munteanului Jim Bridger.
Adică am ceva de indian în mine.
Și planul nostru de luptă va fi cel al rezistenței apașe.
Vom fi cruzi cu nemții.
Și prin cruzimea noastră vor ști cine suntem.
Vor găsi dovezile cruzimii noastre
în cadavrele eviscerate, dezmembrate
și desfigurate ale fraților lor pe care o să le lăsăm în urmă.
Și nemții n-o să poată să nu-și imagineze cruzimea
îndurată de-ai lor făcută cu mâinile noastre,
cu călcâiele ghetelor noastre și cu cuțitele noastre.
Și nemții vor fi îngrețoșați de noi.
Și nemții vor vorbi de noi.
Și nemții se vor teme de noi.
Când nemții vor închide ochii noaptea,
torturați în subconștient de răul pe care l-au făcut,
de gândul la noi vor fi torturați.
Vă sună bine?
Da, dle!
Asta-mi place să aud.
Dar am o povață pentru voi toți, viitori războinici.
Când intrați sub comanda mea, vă asumați o datorie.
O datorie personală față de mine.
Fiecare om de sub comanda mea îmi datorează 100 de scalpuri naziste.
Și le vreau!
Și toți o să-mi dați 100 de scalpuri naziste de pe capetele a 100 de naziști morți
sau o să muriți încercând.
Nu, nu, nu, nu, nu!
Câți porci evrei să mai îndur?
Îmi măcelăresc oamenii ca pe muște!
Știți care e ultimul zvon inventat
în delirul lor provocat de teamă?
Că cel...
...care-mi bate băieții cu o bâtă,
...cel zis Evreul-Urs,
e un Golem!
Sunt doar zvonuri de soldați.
Nimeni nu crede cu adevărat că Evreul-Urs e un Golem.
De ce nu?
Par să scape de captură ca niște năluci.
Par să poată apărea și dispărea când vor.
Vreți să dovediți că sunt din carne și oase?
Aduceți-mi unul!
Și-i spânzur goi de călcâie de Turnul Eiffel!
Și după aia am să le arunc trupurile în canalizări
ca șobolanii din Paris să se ospăteze!
Kliest!
Da, mein Führer!
Am un nou ordin pentru toți soldații nemți postați în Franța.
Degeneratul evreu știut ca Evreul-Urs
nu va mai fi numit niciodată Evreul-Urs.
Da, mein Führer!
Mai doriți să-l vedeți pe soldatul Butz?
Cine și ce e un soldat Butz?
E soldatul pe care voiați să-l vedeți personal.
Unitatea sa a fost prinsă în ambuscadă de evreii locotenentului Raine.
A fost singurul supraviețuitor.
Bineînțeles că vreau să-l văd. Mulțumesc că mi-ai amintit.
Să intre.
Eu, sergentul Rachtmann și Ludwig,
am fost singurii rămași după ambuscadă.
În timp ce unul ne păzea, restul îndepărtau părul.
Hei, Hirschberg.
Trimite sergentul neamț încoace.
Tu. Du-te.
Sergent Werner Rachtmann.
Lt. Aldo Raine. Îmi pare bine.
Știi ce înseamnă "stai jos", Werner?
- Da. - Atunci stai jos.
Cum stai cu engleza?
Că dacă e nevoie, avem câțiva băieți care pot traduce.
Wicki de colo,
evreu austriac, a fugit dracu' din Munchen cât s-a putut.
A devenit american, a fost înrolat și s-a întors să vă vină de hac.
Altul acolo, pe care poate-l știi...
...sergentul Hugo Stiglitz.
Ai auzit de el?
Toată armata germană a auzit de Hugo Stiglitz.
Motivul celebrității lui Hugo Stiglitz printre soldații nemți e simplu.
Ca soldat german, a omorât 13 ofițeri Gestapo.
În loc să-l pună la zid,
comandamentul a hotărât să-l trimită înapoi la Berlin
ca să-l dea drept exemplu.
Inutil de spus că odată ce Ticăloșii au auzit de el,
n-a mai ajuns acolo.
Sergent Hugo Stiglitz?
Locotenent Aldo Raine. Ăștia sunt Ticăloșii.
Ai auzit de noi?
Suntem mari admiratori ai muncii tale.
Când vine vorba de omorât naziști...
...cred că dai dovadă de mare talent.
Și mă mândresc că am ochiul format pentru astfel de talent.
Dar statutul tău de ucigaș de naziști e încă unul de amator.
Am venit toți aici ca să vedem dacă nu vrei să te faci profesionist.
Pot presupune că știi cine suntem?
Tu ești Aldo Apașul.
Werner, dacă ai auzit de noi,
știi probabil că nu luăm prizonieri.
Ne ocupăm cu măcelul de naziști și, vere, treaba prosperă.
O, da!
Sunt două modalități de a face asta:
ori te omorâm, ori îți dăm drumul.
Dacă o să ieși viu din șanțul ăsta, depinde numai și numai de tine.
Un pic mai încolo pe drum, e o livadă.
În afară de voi, știm că mai e o patrulă de nemți pe-aici pe undeva.
Dacă patrula ar avea țintași brici, livada ar fi paradisul unui lunetist.
Dacă vrei să mai mănânci vreodată un sendviș cu varză acră,
trebuie să-mi arăți pe harta asta unde sunt.
Trebuie să-mi spui câți sunt și trebuie să-mi spui
ce fel de artilerie au.
Doar nu vrei să-ți divulg informații care ar periclita vieți de nemți.
Werner, aici te înșeli pentru că exact asta vreau.
Trebuie să știu de nemții care se ascund în copaci.
Trebuie să-mi spui. Și trebuie să-mi spui acum.
Acum ia degetul și arată-mi aici pe hartă unde e grupul ăsta.
Câți vin și ce jucării au adus cu ei.
Cu respect, dle, refuz.
Auzi asta?
Da.
E sergentul Donny Donowitz.
Poate-l știi mai bine după poreclă.
Evreul-Urs.
Dacă ai auzit de Aldo Apașul, trebuie să fi auzit de Evreul-Urs.
- Am auzit de Evreul-Urs. - Ce-ai auzit?
Bate soldații nemți cu o bâtă.
Le zdrobește țeasta cu o bâtă de baseball, asta face.
Werner, te întreb ultima oară.
Dacă refuzi din nou, cu respect, îl chem pe Evreul-Urs încoace.
O să ia bâta aia mare a lui și-o să te bată de nu te vezi.
Acum, ia degetul ăla de șnițelar și arată pe hartă ce vreau să știu.
Du-te dracu'!
Și potăile tale jidove!
De fapt, Werner, ne place să auzim asta.
Sincer, să-l vedem pe Donny bătând de moarte nemți
e ca a merge la film. Donny!
Da?
Avem un neamț aici care vrea să moară pentru țară.
Fă-i pe plac.
Ai primit-o că ai omorât evrei?
Pentru vitejie.
Donny!
Cam pe-acum, eu aș face pe mine în locul tău.
Și Teddy Williams o dă afară din stadion!
Tot stadionul Fenway e în picioare pentru Teddy Baseballistul!
A dat mingea până la naiba, pe strada Lansdowne!
Tu!
Fir-ar, Hirschberg!
Donny, adă-l pe-ălalalt încoa'. Viu!
Ridică-te dracului! La bâtă cu tine! E rândul tău.
Două lovituri. Eu te lovesc, tu cazi.
- Engleză? - Nu.
Wicki.
Întreabă-l dacă vrea să trăiască.
Spune-i să arate pe hartă poziția nemților.
Întreabă-l câți nemți.
Cam vreo 12.
Ce fel de artilerie?
Cum ai scăpat din calvarul ăsta?
Mi-au dat drumul.
Când o să dai raportul,
nu le poți spune ce ne-ai spus, că te împușcă.
O să vrea să știe de ce ești așa special că te-am cruțat.
Așa că spune-le că te-am cruțat ca să răspândești vorba printre soldați
despre ce-o să pățească naziștii pe care-i găsim.
N-o să spui nimănui nimic! Niciun cuvințel!
Unitatea ta a fost prinsă în ambuscadă și tu ai scăpat!
Nimic mai mult!
Da, mein Führer.
Te-au însemnat ca pe ceilalți supraviețuitori?
Da, mein Führer.
Acum că ai supraviețuit războiului, ce-o să faci când ajungi acasă?
Am s-o îmbrățișez pe mama ca niciodată până acum.
O să-și îmbrățișeze mama.
Ce frumos.
Întreabă dacă o să-și scoată uniforma.
Nu numai, o s-o ard.
O s-o ardă.
Bănuiam noi. Nu ne place asta.
Nouă ne plac naziștii în uniformă. Așa, pot fi reperați. lmediat.
Dacă scoți uniforma, n-o să știe nimeni că ești nazist.
Și asta nu ne convine.
Așa că am să-ți dau ceva ce n-o să poți scoate.
Știi, locotenente, ești tot mai priceput la asta.
Știi cum ajungi la Carnegie Hall, nu?
Antrenându-te.
Capitolul trei
NOAPTE GERMANĂ ÎN PARIS
1944
IUNIE
SHOSANNA DREYFUS La 4 ani după masacrarea familiei
Ce începe de mâine?
Un festival Max Linder.
Mi-a plăcut întotdeauna mai mult decât Chaplin.
Doar că Linder n-a făcut un film atât de bun ca "Puștiul".
Punctul culminant al urmăririi... superb.
Îmi place foarte mult cinematograful tău.
Mersi.
E al tău?
Dacă-l dețin?
Da.
Cum se face că o fată așa tânără are un cinematograf?
Mi l-a lăsat mătușa mea.
Mersi că găzduiești o noapte germană.
Nu am încotro,
dar cu plăcere.
Îmi plac filmele cu munți ale lui Riefenstahl,
mai ales Piz Palü.
E plăcut să vezi o franțuzoaică admiratoare a lui Riefenstahl.
Nu "admiratoare" ar fi cuvântul
care să descrie sentimentele mele față de Fräulein Riefenstahl.
Dar îl admiri pe regizorul Pabst, nu?
De-asta i-ai pus numele pe marchiză.
Deși nu era musai.
Sunt franțuzoaică. Respectăm regizorii în țara asta.
Până și pe cei germani.
Da.
Mersi pentru ajutor, soldat. La revedere.
N-ai terminat.
Termin de dimineață.
Pot să te întreb numele?
Vrei să-mi vezi actele?
Emmanuelle Mimieux.
E un nume foarte drăguț.
Mersi.
Ai terminat cu actele mele?
Dră, dă-mi voie să mă prezint.
Fredrick Zoller.
Ei bine...
A fost o plăcere să vorbesc cu o cinefilă.
Vise plăcute, dră.
La revedere.
Bună ziua, dră.
Pot să stau cu tine?
Uite ce e, Fredrick...
Îți amintești numele meu?
Da.
Pari un băiat destul de drăguț.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
Cu toate astea, nu mă mai agasa.
Îmi cer scuze, dră.
Nu încercam să te agasez.
Doar să fiu prietenos.
Nu vreau să-ți fiu prietenă.
De ce?
Nu fi copil. Știi de ce.
Sunt mai mult decât o uniformă.
Nu și pentru mine.
Dacă ești așa disperat după franțuzoaice,
du-te la Vichy.
Cine ești?
Parcă eram doar o uniformă.
Nu ești doar un soldat neamț.
Ești fiul cuiva?
Majoritatea sunt fiii cuiva.
Ești foarte norocoasă că ai pus mâna pe un băiat așa curajos.
Nu, nu, nu, dra nu e prietena mea.
Poți să scrii "Amour Babette"?
Deci ești erou de război.
Ce-ai făcut?
Eram singur într-o clopotniță într-un oraș baricadat.
Eram eu și o mie de cartușe, într-un cuib de pasăre,
împotriva a 300 de soldați inamici.
Ce e un cuib de pasăre?
Un cuib de pasăre e ceea ce-ar numi un lunetist o clopotniță.
E o structură înaltă ce oferă un unghi de 360 de grade.
Foarte avantajos pentru un țintaș de elită.
Câți ai omorât?
68.
În prima zi.
150...
...a doua zi.
32, a treia zi.
În a patra zi au părăsit orașul.
Firește, povestea mea de pe front a primit multă atenție în Germania,
de-asta mă recunosc toți.
Mi se spune Sergentul York german.
Poate o să facă un film despre faptele tale vitejești.
Așa s-a gândit și Joseph Goebbels.
Și l-a făcut și l-a numit "Mândria națiunii".
Și au vrut să joc rolul meu...
Așa că am făcut-o.
Joseph crede că filmul ăsta se va dovedi a fi capodopera lui.
Și eu am să fiu germanul Van Johnson.
"Mândria națiunii" e despre tine?
Ești vedeta din "Mândria națiunii"?
Știu.
Comic, nu?
Noroc la premieră, soldat. Sper să meargă totul bine pentru tine și Joseph.
La revedere! Vino! Pe săptămâna viitoare. La revedere.
- Ai nevoie de ajutor? - Nu, e în regulă.
Dacă ai nevoie de mine, sunt în magazie.
Bine, dragul meu.
Dra Mimieux?
Da?
Ăsta e cinematograful tău?
Da.
Coboară!
Te rog.
Nu înțeleg. Ce am făcut?
Vrea să știe ce-a făcut.
Mișcă-ți fundu' în mașină.
America e competitivă la atletism doar datorită urmașilor sclavilor.
Aurul olimpic american poate fi cântărit în sudoarea negrilor.
DR. JOSEPH GOEBBELS - Al 2-lea om în Al Treilea Reich al lui Hitler
Bun, ai venit.
Nu eram sigur dacă o să-mi accepți invitația.
Invitație?
Ea e tânăra în chestiune, Fredrick?
Da, dr. Goebbels.
Emmanuelle, vreau să cunoști pe cineva.
Emmanuelle Mimieux, ți-l prezint pe ministrul propagandei,
liderul întregii industrii de film din Germania
și, acum că sunt actor, șeful meu, dr. Joseph Goebbels.
Reputația vă precede, dră Mimieux.
Și firește, ea e interpreta dlui Goebbels,
dra Francesca Mondino.
Bună.
Pe maior l-ai cunoscut.
De fapt, nu m-am prezentat. Maior Dieter Hellstrom din Gestapo.
La dispoziția ta, dră.
Te rog, dă-mi voie.
Ia loc, te rog.
Gustă șampania, dră. E foarte bună.
Trebuie să recunosc că ar trebui să fiu supărat pe tine.
Vin în Franța
și vreau să iau masa cu vedeta mea.
Nu știam
că a devenit admiratul Parisului.
Și acum trebuie să-și facă timp pentru mine.
Lumea stă la coadă ore, zile în șir ca să mă vadă.
Eu îl aștept pe Führer...
...și pe soldatul Zoller.
În cele din urmă, mi se acordă o audiență la tânărul soldat...
...și el, la masă, îmi vorbește numai de tine și de cinematograful tău.
Așa că să trecem la treabă.
Dle Goebbels, n-am informat-o încă.
Dacă fata nu e o proastă, și-a dat seama până acum.
În fond, administrează un cinematograf.
Francesca, te rog.
Ce încearcă să-ți spună, Emmanuelle, e că soldatul Zoller
a încercat să-l convingă pe dl Goebbels la masă
să lase planurile pentru avanpremiera filmului său
și s-o mute la cinematograful tău.
Ce e?
Eu voiam s-o informez.
La naiba! Îmi cer scuze, soldat.
Care e problema?
Soldatul voia s-o informeze el.
Prostii!
Până nu pun întrebările mele, n-are de ce s-o informeze.
Să se consemneze că n-am fost de acord să schimb sala pentru premieră.
S-a consemnat.
Ai loje?
Da.
Câte?
Două.
Mai multe ar fi mai bine.
Câte locuri în sală?
350.
Sunt cu aproape 400 mai puține decât la Ritz.
Dar dr. Goebbels...
Asta nu e așa cumplit.
Chiar dvs ați spus că nu vreți ca toți burghezii francezi prefăcuți
să ocupe locul, pentru simpatie.
Cu mai puține locuri, evenimentul e mai exclusiv.
Nu încercați să umpleți sala. Se bat pe locuri.
De altfel, dați-i naibii de francezi.
E o seară nemțească, un eveniment nemțesc, o sărbătorire nemțească.
Seara asta e pentru dvs, pentru mine,
armata germană, înaltul comandament,
familiile și prietenii lor.
Singurii care ar trebui primiți sunt
cei care vor fi mișcați de film.
Văd că nu mai ai probleme să vorbești în public.
Se pare că am creat un monstru.
Un monstru ciudat de convingător.
După război, politica te așteaptă.
Ei bine, soldat...
Deși sunt înclinat să-ți fac pe plac,
trebuie să văd un film în sala tinerei înainte să pot spune da sau nu.
Așa că, dră, o să închizi sala pentru o vizionare privată în seara asta.
Ce filme nemțești ai?
A, Landa, iată-te!
Emmanuelle, el e colonelul Hans Landa din SS.
Va asigura securitatea la premieră.
Încântat, dră.
La revedere, Shosanna!
Acum trebuie să-l duc pe dl ministru la următoarea întâlnire.
Exploatatoare de sclavi.
Exploatatoare franțuzoaică.
În calitate de șef al securității cu această ocazie,
mă tem că va trebui
să vorbesc cu dra Mimieux.
Ce anume?
Asta a adus dubios de mult cu un soldat care pune la îndoială ordinul colonelului.
Sau sunt eu sensibil?
Cât se poate de neadevărat, colonele.
Autoritatea ta e neîndoielnică.
Însă reputația ți-a luat-o înainte.
Să ne facem griji, eu sau dra Mimieux?
Hans, băiatul nu e rău intenționat,
e doar înamorat.
Și are dreptate. Reputația ți-a luat-o înainte.
N-aveți nicio grijă, ca șef al securității, vreau doar să vorbesc
cu proprietarul posibilului nou loc al premierei.
Ai gustat ștrudelul de aici?
Nu, nu.
Nu e așa rău.
Cum v-ați întâlnit tu și tânărul soldat?
Da, două ștrudele. Unul pentru mine și unul pentru dra.
Pentru mine, un espresso și pentru dra...
un pahar de lapte.
Deci, dră, începeai să explici...?
Până acum câteva zile, nu știam de soldatul Zoller.
Nici de faptele sale.
Pentru mine...
...soldatul nu era decât un client. Am vorbit de câteva ori, dar...
Dră, dă-mi voie să te întrerup.
Asta e o simplă formalitate.
N-ai de ce să te neliniștești.
Îmi cer scuze, am uitat să cer frișca.
Un moment.
Așteaptă frișca.
Pot să-ți spun Emmanuelle?
Da.
Deci, Emmanuelle...
...explică-mi...
...cum se face că o tânără ca tine ajunge să aibă un cinematograf?
După tine.
Verdictul?
Cum am spus, nu e așa rău.
Îmi explicai cum ai ajuns să deții un cinematograf.
Cinematograful a fost, inițial, al mătușii și al unchiului meu.
Cum îi cheamă?
Jean-Pierre și Ada Mimieux.
Unde sunt acum?
Unchiul meu a fost ucis în timpul Blitzkriegului.
Păcat.
Continuă.
Mătușa Ada a murit de febră tifoidă primăvara trecută.
Regretabil.
Mi s-a adus la cunoștință că ai un negru angajat. E adevărat?
Da.
E francez.
Îl cheamă Marcel.
A lucrat cu unchiul și mătușa mea de când au deschis cinematograful.
E singurul care lucrează cu mine.
Ce face?
E proiecționist.
E bun?
Cel mai bun.
De fapt, se vede de ce ar fi o meserie bună pentru ei.
Tu poți opera un proiector?
Bineînțeles.
Știindu-l bine pe ministrul Reichului,
sunt convins...
...că n-ar vrea ca succesul sau eșecul serii lui ilustre...
...să depindă de îndemânarea unui negru.
Așadar...
...dacă e...
...să ținem evenimentul în sala ta...
...oricât de talentat ar fi negrul tău...
...tu...
...vei opera aparatul.
E acceptabil?
Da.
Țigară?
Nu sunt franțuzești.
Sunt nemțești.
Mai voiam să te întreb ceva.
Dar acum nu-mi mai amintesc ce.
Ei, probabil nu era important.
Pe diseară.
Apreciez simplitatea acestui cinema.
Are un real respect, ca o biserică aproape.
Asta nu înseamnă că nu-l putem cizela un pic.
Poate mă duc la Luvru, iau câteva nuduri grecești și le punem în hol.
Emmanuelle, ți-a plăcut "Lucky Kids"?
Mi-a plăcut mult Lilian Harvey.
Lilian Harvey!
Să nu mai pomenești numele ăsta în prezența mea!
Hei...
Ce dracu' trebuie să facem?
Se pare că o să avem o premieră nazistă.
Cum am spus, noi ce dracu' trebuie să facem?
Trebuie să vorbesc cu tine de asta.
Nu înțeleg, despre ce e vorba?
Umplem cinematograful de naziști și-l ardem din temelii.
Eu nu de asta vorbesc.
Tu vorbești de asta.
Nu, noi vorbim de asta, acum.
Dacă putem păzi locul să nu ardă din temelii
îl putem arde din temelii?
Da, Shosanna, am putea face asta.
Și cu colecția de 350 copii de film de nitrat a dnei Mimieux
nici n-am avea nevoie de explozive,
nu?
Vrei să spui că n-am mai avea nevoie de explozive?
Pe vremea aia, filmul de nitrat de 35 mm era atât de inflamabil,
încât n-aveai voie cu vreo bobină nici în tramvai.
Nu poți urca cu alea într-un vehicul public.
- Sunt filme, nu? - Da.
Sunt inflamabile. Hai, coboară.
Pentru că filmul de nitrat arde de 3 ori mai repede decât hârtia.
Shosanna are o colecție de peste 350 de copii de film.
O să dau foc cinematografului în seara nazistă.
Și dacă o să fac asta,
și am s-o fac,
știm amândoi că n-ai să mă lași s-o fac singură.
Pentru că mă iubești. Și eu, pe tine.
Și ești singurul în care am încredere.
Dar asta nu e tot ce-o să facem.
Echipamentul de filmări din pod mai funcționează?
Știu că aparatul de filmat, da. Dar magnetofonul?
Chiar bine, de fapt.
Am înregistrat un chitarist nou întâlnit la cafenea. Impecabil.
De ce ne trebuie?
Pentru că Marcel, dragul meu,
o să facem un film.
Doar pentru naziști.
Capitolul patru
OPERAȚIUNEA KINO
Pe aici, locotenent.
Locotenent Archie Hicox raportează, dle.
General Ed Fenech. Pe loc repaus, Hicox.
Bei ceva?
Dacă-mi oferiți whisky și apă, aș putea bea whisky și apă.
Bravo, locotenent. Fă-ți-l singur ca un băiat bun, bine?
Barul e în glob.
Ceva pentru dvs, dle?
Whisky. Fără gheață. Fără porcării în el.
Scrie aici că vorbești germana fluent.
Ca un Katzenjammer Kid.
- Și ocupația ta înainte de război? - Sunt critic de film.
- Enumeră-ți realizările. - Păi, de pildă,
scriu recenzii și articole pentru o publicație, "Filme și Realizatori".
Și am publicat două cărți.
Impresionant. Nu fi modest, locotenent. Cum se numesc?
Prima se numește
"Arta ochilor, inimii și minții". Un studiu al cinematografiei germane din anii '20.
A doua, "Da Vinci 24 de fotograme".
E un studiu subtextual de critică de film a operei regizorului german G.W. Pabst.
- Pentru ce să bem, dle? - Păi...
- Jos cu Hitler. - Până la fund, dle.
Da.
Ești familiarizat cu cinematografia germană de sub Al Treilea Reich?
Da, e limpede că n-am văzut niciunul din filmele făcute în ultimii 3 ani.
- Dar sunt familiarizat. - Explică-mi.
Poftim, dle?
Mica noastră escapadă necesită cunoștințe despre industria filmului
de sub Al Treilea Reich. Explică-mi UFA, sub Goebbels.
Goebbels consideră că filmele pe care le face
sunt începutul noii ere în cinematografia germană.
O alternativă la ceea ce consideră
cinematografia intelectuală iudeo-germană din anii '20...
...și dogma de la Hollywood controlată de evrei.
Cum se descurcă?
Mii de scuze, dle. Puteți repeta?
Zici că vrea să bată evreii la propriul lor joc.
În comparație cu Louis B. Mayer, să zicem...
- ...cum se descurcă? - Binișor, de fapt.
De când a apărut Goebbels,
intrările la film au crescut constant în Germania în ultimii 8 ani.
Dar Louis B. Mayer n-ar fi chiar opusul lui Goebbels.
Cred că Goebbels se vede mai aproape de David O. Selznick.
Instruiește-l.
Locotenent Hicox, aș vrea să te informez despre Operațiunea Kino.
Peste 3 zile,
Joseph Goebbels are o premieră cu un nou film în Paris.
- Ce film, dle? - Filmul e "Mândria națiunii".
La fericitul eveniment germanic
vor lua parte Goebbels, Göring, Bormann și majoritatea din Înaltul Comandament,
inclusiv toți ofițerii cu grad mare din SS și Gestapo,
cât și luminații din industria filmului de propagandă nazistă.
Rasa superioară la joacă?
Practic, avem toate ouăle stricate într-un singur coș.
Obiectivul Operațiunii Kino...
...e să aruncăm coșul în aer.
Și precum zăpezile de altădat', să dispară de pe pământ.
Foarte bine, dle.
O unitate americană de Servicii Secrete ascunsă în liniile inamice
te va asista.
Nemții îi numesc Ticăloșii.
Ticăloșii. N-am auzit de ei.
Toată ideea Serviciilor Secrete, bătrâne, e să n-auzi de ele.
Dar nemțăloii au auzit de ei pentru că yankeii le-au făcut viața un iad.
O să fii parașutat în Franța, la vreo 24 km de Paris.
Ticăloșii o să te aștepte.
Întâi o să te duci într-un sătuleț numit Nadine.
În Nadine, există o tavernă numită La Louisiane.
Acolo o să te întâlnești cu agentul nostru dublu. De acolo, va prelua ea.
Ea vă va duce la premieră.
Veți fi tu, ea și doi membri, nemți din naștere, dintre Ticăloși.
A făcut și toate celelalte aranjamente de care o să fie nevoie.
Cum o s-o recunosc?
Bănuiesc că nu-ți va fi prea greu.
Omul tău de contact e Bridget von Hammersmark.
Bridget von Hammersmark?
Vedeta de film germană lucrează pentru Anglia?
Da, de doi ani.
Se poate spune că Operațiunea Kino a fost ideea ei.
- Într-adevăr. - Ai prins ideea?
Cred că da, dle. Parisul e atracția.
Satul Nadine
N-ai spus că întâlnirea e la subsol.
- N-am știut. - Ai spus că e la o tavernă.
- Este o tavernă. - Da, într-un subsol.
Știi, a lupta într-un subsol duce la multe dificultăți.
Prima fiind că lupți într-un subsol.
Dacă intrăm și ea nu e acolo?
Așteptăm.
Nu-ți face griji, e spion britanic. O să vină la întâlnire.
- Stiglitz, nu? - Exact, dle.
Am auzit că ești priceput cu ăla.
Știi, nu vrem necazuri acum.
Luăm legătura cu agentul nostru. Ar trebui să nu existe incidente.
Cu toate astea, dacă mă înșel și se ivesc incidente...
...trebuie să știu că ne putem păstra toți calmul.
Nu-ți par calm?
Acum că o spui așa, bănuiesc că da.
Neamțu' ăsta al tău, Stiglitz, nu e chiar genul vorbăreț, nu?
Ăsta e genul de om de care ai nevoie? Vorbăreț?
Bine zis, locotenent.
Deci dacă dați de necaz înăuntru, noi ce să facem,
să pariem cum o să iasă?
Dacă dăm de necaz, ne descurcăm.
Dar dacă se iscă necazuri, tu trebuie să ai grijă
ca niciun neamț sau francez să nu scape din subsolul ăla.
Dacă acoperirea dnei von Hammersmark e compromisă, misiunea e kaput.
Apropo de ea, cine a avut ideea întâlnirii într-o capcană mortală?
- Ea a ales locul. - Minunat.
Nu e strateg militar. E doar o actriță.
Nu tre' să fii Stonewall Jackson ca să știi că nu vrei să te lupți la subsol.
N-a ales locul ca să se lupte.
A ales un loc izolat, fără nemți.
Deci sunt bărbat,
sunt un personaj literar.
Sunt american și asta e controversat.
Ba nu e controversat deloc.
Naționalitatea autorului n-are legătură cu cea a personajului.
Personajul e personaj.
Hamlet nu e britanic, e danez.
Deci da, personajul ăsta s-a născut în America.
Ei bine, atunci.
Mathilda.
Schnapps? Schnapps?
Schnapps... Schnapps... Schnapps.
5 Schnapps, vă rog.
Dacă aș avea soție,
s-ar numi "squaw"?
Da!
A ghicit.
Încă 3 întrebări!
E fratele meu de sânge Old Shatterhand?
Da!
Karl May m-a scris?
Da!
Deci cine ești?!
Sunt Winnetou, șeful apașilor!
Da!
A fost bine! A fost bine!
Acum goliți paharele!
Noroc!
Atențiune!
Bună, dragii mei.
Luați loc.
Vin și eu imediat. Îmi iau rămas bun de la cei 5 noi prieteni.
Nicio grabă, Frau von Hammersmark. Nu vă grăbiți.
Noi te așteptăm aici.
Eric, dragul meu. Ei sunt prietenii pe care-i așteptam.
Servește-i cu ce vor, te rog.
Dorința dvs e poruncă pentru mine.
Dlor ofițeri...
Se pare că băuturile sunt din partea doamnei.
- Ce-ați dori? - Whisky.
Două whisky.
- Trei whisky. - Prea bine.
Vă urez o seară minunată.
- La fel. - Vă mulțumesc.
Cartea ta!
Da, aveți dreptate.
Ia să vedem.
Gingis Han! N-aș fi reușit.
Ba bineînțeles că da!
Bună, dragul meu.
Ce faci?
Mă bucur să te văd.
Credeam că ar fi trebuit să fie mai mulți francezi decât nemți aici.
Da, de obicei, așa e.
Soția sergentului de acolo tocmai a născut.
Ofițerul comandant a dat liber amicilor lui ca să sărbătorească.
Ar trebui să plecăm.
Nu.
Ar trebui să rămânem.
La o băutură măcar.
V-am așteptat într-un bar.
Ar fi ciudat să plecăm înainte să bem ceva.
Are dreptate. Fii calm și bea-ți whisky-ul.
Mathilda, hai să te joci cu noi. Ia locul dnei Hammersmark.
I-ar plăcea jocul.
Eu voi traduce... și proteja.
Nu-ți face griji, drăguțo.
Dacă vreun lup din ăștia sare calul, îl bat.
Uite.
Îi rup nasul.
Încetează!
Schnapps, schnapps, luați-vă schnapps-ul în mână, camarazi.
Înainte să continuăm jocul,
bem.
Bem pentru prietenul nostru, Wilhelm.
Și băiețelul ăsta,
Maximilian.
- Pentru Max! - Pentru Max!
S-a ivit ceva.
S-a schimbat cinematograful.
De ce?
Nu știe nimeni, dar n-ar trebui să fie o problemă.
Noul cinematograf e mult mai mic decât Ritz.
Deci orice explozive ați adus pentru Ritz ar fi mai eficiente aici.
Următoarea informație
e colosală.
Controlați-vă reacția.
Führerul...
Mă gândeam...
Ai da un autograf pentru fiul meu de ziua lui?
Bineînțeles. Cu mare plăcere, Wilhelm.
Acest chipeș sergent-major tocmai a devenit tată azi.
Felicitări.
Mulțumesc.
Știi numele progeniturii?
Cu siguranță, fräulein. Numele lui e Maximilian.
Maximilian. Minunat nume.
Mulțumesc, locotenent.
Tot ce e mai bun pentru micul Maximilian.
Poate Max nu știe acum cine ești, dar...
O să știe. Am să-i arăt toate filmele tale.
Bine.
Va crește cu filmele tale și...
...șervețelul ăsta pe perete.
Propun un toast pentru cea mai mare actriță din Germania!
Nu există Dietrich! Nu există Riefenstahl! Numai Von Hammersmark!
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
Încă o dată...
Frau Hammersmark, ce te aduce în Franța?
Nu te privește...
...sergent major.
Poate ești încă bine poftit pentru dnă
cu purtarea ta grosolană de bețiv,
dar nu și pentru mine.
Pot să-ți reamintesc, sergent major, că ești în cadrul armatei?
Asta e masă de ofițeri!
Îți sugerez să n-o mai agasezi pe fräulein...
...și să te întorci la masa ta.
Scuzați-mă, căpitane, dar accentul dvs e foarte neobișnuit.
De unde sunteți?
Trebuie să fii complet beat sau nebun să îndrăznești
să te adresezi unui ofițer superior cu atâta impertinență...
...sergent major.
Tu și tu răspundeți de el!
Vă sugerez să vă luați prietenul!
Altfel va petrece ziua fiului său în închisoare pentru beție în public!
V-aș putea întreba?
Precum noul nostru tată...
...și eu am urechea fină la accente.
Și ca el...
...și mie al tău mi se pare ciudat.
De unde vii, căpitane?
Dle maior, asta e foarte...
Nu vorbeam cu tine, lt. Munchen.
Nici cu tine, lt. Frankfurt.
Vorbeam cu locotenent Nu-știu-cum.
M-am născut într-un sat aflat în umbra Piz Palü.
- Muntele? - Da.
În satul ăla, toți vorbim așa.
Ai văzut filmul lui Riefenstahl?
- Da. - Atunci m-ai văzut.
Îți amintești scena de schi cu lanterne?
Da. În scena aia am fost eu, tatăl meu,
sora mea și cei doi frați ai mei.
Fratele meu e așa frumos,
încât regizorul Pabst l-a filmat în prim plan.
Dle maior, dacă are vreo valoare cuvântul meu,
pot garanta pentru tot ce a spus tânărul căpitan.
Chiar vine de la poalele Piz Palü.
A apărut în film și fratele lui e mult mai arătos decât el.
Întoarce-te la prietenii tăi.
- Pot sta cu voi? - Vă rog.
Perfect!
Deci de acolo accentul tău bizar.
Asta e extraordinar.
Ce faci aici?
În afară că beau cu o dnă frumoasă?
Plăcerea asta nu necesită explicații.
În țara asta, vreau să spun.
Nu ești postat în Franța, că aș ști cine ești.
Știi toți nemții din Franța?
Care merită știuți.
Ei, aici e problema.
N-am pretins că merităm să fim știuți.
Lăsând frivolitățile deoparte, ce faci în Franța?
Mă duc la premiera ministrului Goebbels ca însoțitor al dnei.
Ești însoțitorul dnei Hammersmark.
Cineva trebuie să-i ducă bricheta.
Căpitanul e însoțitorul meu, dar toți 3 sunt invitații mei.
Suntem prieteni vechi.
Ne știm de foarte mult timp.
De fapt, de mai mult decât o actriță ar vrea să recunoască.
În cazul ăsta,
ridic paharul în cinstea celor mai norocoși 3 bărbați de aici.
Beau pentru asta.
Regina Christina.
Mata Hari.
Trebuie să recunosc că jocul lor pare foarte distractiv.
Nu m-am alăturat lor pentru că ai dreptate, căpitane.
Un ofițer n-ar trebui să fraternizeze cu soldații.
Dar...
...cum aici suntem toți ofițeri...
...și prieteni cu o doamnă sofisticată,
ce-ar fi să-l jucăm?
Da, grozav, un joc.
Minunat.
Soldați...
Cărțile.
Mulțumesc.
Deci, dlor...
Scopul jocului este...
...să scrieți numele unei persoane faimoase pe carte,
reală sau fictivă.
De pildă, ați putea scrie Confucius sau Doctor Fu Manchu.
Eric! Mai adu pixuri.
Trebuie să fie faimoase. Nu mătușa Frida.
Când terminați, puneți cartea cu fața
în jos pe masă și o dați în dreapta.
Mersi.
Cel din stânga v-o dă vouă.
Ridicați cartea, nu vă uitați la ea,
o lingeți
și-o lipiți de frunte.
Scrie!
Scrie.
Încep eu, ca să vă faceți o idee.
Sunt neamț?
Nu.
Sunt american?
Nu.
Stai puțin, se duce la...
Deci nu s-a născut în America.
Dar am vizitat America, nu?
Da.
A fost vizita mea fortuită?
Nu pentru tine.
Țara mea de baștină e ceea ce s-ar numi exotică?
- Da. - Da.
Asta ar putea fi o referință ori la junglă, ori la Orient.
Am să merg pe instinct: sunt din junglă?
- Da. - Da.
Acum, dlor, ați putea întreba dacă sunteți reali sau fictivi.
Eu, totuși, cred că e prea ușor, așa că n-am să întreb.
Bine...
Țara mea de baștină e jungla.
Am vizitat America,
vizita n-a fost fortuită pentru mine,
dar asta înseamnă că a fost pentru altcineva.
Când am plecat...
...din junglă în America...
...am luat vaporul?
Da.
Împotriva voinței mele?
Da.
Pe vapor, eram în lanțuri?
Da.
Când am ajuns în America, am fost expus în lanțuri?
- Da. - Da.
Sunt povestea negrului în America?
Nu.
Atunci trebuie să fiu King Kong.
Bravo!
Impresionant.
Pentru că am răspuns corect, trebuie să vă terminați băuturile.
Noroc!
Acum, cine urmează?
Ei bine, dle maior...
Nu vreau să fiu nepoliticos, dar noi 4 suntem prieteni foarte buni.
Și nu ne-am văzut de mult.
Așa că, dle maior,
mă tem...
...că ești în plus.
Dă-mi voie să te contrazic, căpitane.
Numai dacă dna consideră că prezența mea e în plus...
...sunt în plus.
Ce ziceți, dnă Hammersmark? Sunt în plus?
Bănuiam eu.
Însă căpitanul e imun la șarmul meu.
Glumesc doar.
Firește că sunt în plus.
Dați-mi voie să vă reumplu paharele și apoi îmi iau rămas bun de la voi.
Eric are o sticlă de whisky vechi de 33 de ani. Din nordul Scoției.
Ce spuneți, dlor?
Ești foarte amabil, dle maior.
Eric! Cel de 33! Și alte pahare!
Ca să nu-l stricați cu poșirca pe care o beați.
Câte pahare?
- 5. - Nu și pentru mine.
Mie-mi place whisky-ul, el nu mă place pe mine.
Nici pe mine. Rămân la bule.
3 pahare.
Dnă von Hammersmark.
Mulțumesc.
Un Reich german de o mie de ani!
- Un Reich german de o mie de ani! - Un Reich german de o mie de ani!
Trebuie să recunosc că mă satur de teatrul ăsta.
Ai auzit asta?
Walther-ul meu s-a auzit.
Ațintit spre testiculele tale.
De ce l-ai ațintit spre testiculele mele?
Pentru că tocmai te-ai dat de gol, căpitane.
Nu ești mai neamț decât whisky-ul ăla.
- Ei, dle maior... - Taci, târfă.
Spuneai?
Spuneam că nu ești singurul.
Mi-am ațintit arma spre boașele tale de când te-ai pus la masă.
Suntem trei atunci.
Și de la distanța asta, sunt un adevărat Fredrick Zoller.
Se pare că avem o situație delicată.
Ce o să se întâmple, dle maior...
...o să te ridici și o s-o iei spre ușă, împreună cu noi.
Nu, nu, nu, nu, nu. Nu prea cred.
Mă tem că și tu și eu
știm, căpitane,
că orice s-ar întâmpla oricui altcuiva din încăperea asta,
noi doi nu plecăm nicăieri.
Păcat de sergentul Wilhelm și prietenii lui renumiți.
Dacă vreți să scăpați cu viață, va trebui să-i împușcați și pe ei.
Se pare că Max va crește orfan.
Ce trist.
Ei, dacă ăsta e sfârșitul, bătrâne...
...sper că nu te superi dacă mor vorbind engleză.
Te rog, căpitane.
Există un nivel special în iad pentru cei care irosesc bunătate de whisky.
Cum se pare că o să bat la ușa aia cât de curând...
...trebuie să spun al naibii de bun, dle!
Acum... Apropo de încurcătura asta
în care ne găsim...
Se pare că nu mai e decât un lucru de făcut.
Și care ar fi acesta?
- Stiglitz. - Ia-ți auf Wiedersehen de la boașele naziste.
Tu, de afară. Cine ești?
Englez? American?
Ce?
Noi suntem americani.
Tu ce ești?
Sunt neamț, idiotule.
Vorbești engleză destul de bine pentru un neamț.
Sunt de acord.
Hai să vorbim.
Bine, vorbește.
Sunt tată.
Copilul meu s-a născut azi. În Frankfurt.
Acum 5 ore.
Îl cheamă Max. Am fost aici ca să bem și să sărbătorim.
Ei au intrat trăgând și omorând. Nu e vina mea!
Bine! N-a fost vina ta.
- Cum te cheamă, soldat? - Wilhelm.
E cineva viu din tabăra noastră?
- Nu. - Eu trăiesc!
Cine a fost asta?
Fata e din tabăra ta?
Care fată?
Care crezi? Von Hammersmark.
Da, e cu noi.
E teafără?
Wilhelm!
A fost împușcată.
Dar e în viață.
Bine, Wilhelm.
Ce-ar fi să facem o învoială?
Cum te cheamă?
Aldo.
Bine, Wilhelm, uite învoiala.
Ne lași pe mine și pe unul de-ai mei să venim să luăm fata.
Fără arme. Nici eu, nici tu.
Luăm fata și plecăm. E foarte simplu, Willi.
Tu mergi în treaba ta, noi, în a noastră.
Și micuțul Max poate să crească și să joace catch cu tăticu'.
Ce zici, Willi? Facem învoiala?
Aldo!
Sunt aici, Willi.
Vreau să am încredere în tine.
Dar...
Dar cum pot avea?
Ai de ales, fiule?
Bine... Bine.
Aldo...
O să am încredere în tine.
Vino.
Hei, Willi, ce e cu mitraliera? Parcă aveam o învoială.
Avem. Ia fata și plecați.
Nu așa repede.
Avem o învoială doar dacă avem încredere unul în celălalt.
Un duel mexican nu înseamnă încredere.
Trebuie să ai arme asupra mea ca să fie un duel mexican.
Tu ai arme asupra noastră. Dacă tragi, suntem morți.
Sus, au grenade. Dacă le aruncă aici, ești mort.
Ăsta e un duel mexican și nu asta a fost învoiala!
Fără încredere, n-avem o învoială!
Bine, Aldo.
Bine.
Ia trădătoarea asta blestemată, să n-o mai văd!
Nu așa repede, doctore. Spune-i să se joace cu câinii lui.
Înainte să-ți scoatem glonțul ăla, o să răspunzi la câteva întrebări.
Despre ce?
Despre de ce am 3 oameni morți acolo.
De ce nu încerci să ne explici ce dracu' s-a întâmplat?
Ofițerul englez s-a dat de gol și maiorul din Gestapo a văzut.
Înainte să despicăm firul în patru,
de ce mi-ai invitat oamenii într-un subsol plin de naziști?
Înțeleg că deoarece n-ai văzut ce s-a întâmplat înăuntru,
prezența naziștilor trebuie să pară ciudată.
Da, dar noi avem un cuvânt pentru "ciudat"-ul ăsta.
Se numește... suspicios.
Toată lumea trebuie să se calmeze.
Vă lăsați pradă imaginației.
Și tu l-ai cunoscut pe sergent. Willi.
Îți amintești de el, nu?
Da, îmi amintesc de el.
Soția lui doar ce-a născut. Doar ce devenise ta...
Doar ce devenise tată!
Comandantul le-a dat liber lui și prietenilor ca să sărbătorească.
Nemții de acolo erau ori o capcană întinsă de mine... Ori o coincidență tragică.
Nu se putea să fie amândouă.
Cum au început focurile?
Englezul s-a dat de gol.
Cum?
A cerut 3 pahare.
Noi cerem 3 pahare.
Asta e 3-ul nemțesc.
Celălalt arată ciudat.
Nemții ar observa și-au făcut-o.
Bine, să zicem că nemții nu erau și totul a mers cum ar fi trebuit.
- Care era pasul următor? - Fracuri.
Să meargă la premieră în uniformă militară
cu toată armata acolo ar fi fost sinucidere curată.
Dar mergând ca membri ai industriei nemțești de film,
ar fi purtat fracuri și ar fi fost ca toată lumea.
Am aranjat cu croitorul să pregătească 3 fracuri în seara asta.
Cum aveai de gând să-i duci la premieră?
Dă-mi geanta mea.
Lt. Hicox urma să mă însoțească.
Ceilalți doi ar fi venit ca și cameraman neamț și asistentul lui.
Ne mai poți duce la premieră?
Știi germană mai bine decât prietenii tăi? Nu.
Am fost împușcată? Da!
Nu mă văd atrăgând reflectoare pe covorul roșu prea curând.
În niciun caz, nu până mâine-seară.
Totuși, e ceva ce nu știi.
Au intervenit două lucruri în Operațiunea Kino.
Unu... Locul s-a schimbat de la Ritz la un cinematograf mult mai mic.
Schimbare uriașă în ultima clipă? Asta nu e prea nemțește.
De ce naiba face Goebbels lucrurile atât de ciudat?
Probabil are legătură cu a doua schimbare.
Care anume?
Führerul vine la premieră.
M-am răzgândit...
...vizavi de premiera ta la "Mândria națiunii" de la Paris.
Cum săptămânile au trecut...
...și americanii sunt pe plajă...
...mă gândesc tot mai mult...
...la acest soldat Zoller.
Băiatul ăsta a făcut ceva extraordinar pentru noi.
Și încep să mă gândesc...
...că participarea mea la acest eveniment ar putea fi însemnată.
Să-mi trag una!
La ce te gândești?
Mă gândesc că șansa de a-l lichida pe unchiul Adolf schimbă situația.
Ce înseamnă asta?
Că ne duci la premieră.
Probabil o să pierd un picior.
Adio carieră de actorie! A fost frumos, cât a ținut.
Cum vrei să merg pe covorul roșu?
Veterinarul o să-ți scoată glonțul din picior.
O să ți-l pună în ghips.
Și o să ai o poveste bună despre cum ți-ai rupt piciorul urcând pe munte.
Asta e tipic nemțesc, nu? Vă place să escaladați munți, nu?
Mie nu. Mie-mi place să fumez, să beau și să comand în restaurante.
Dar înțeleg ideea.
Îți dăm morfină să-ți iasă pe nas
și-o să șchiopătezi frumos pe covorul roșu.
Știu că e o întrebarea prostească înainte s-o pun, dar...
...voi, americanii, mai știți vreo limbă în afară de engleză?
Vorbim amândoi puțină italiană.
Cu un accent atroce, fără îndoială.
Dar asta nu ne zădărnicește planul chiar de tot.
Nemții n-au ureche bună pentru italiană.
Așa că bolborosiți în italiană și fie ce-o fi. Ăsta e planul?
Cam da.
Sună bine.
Sună ca dracu'! Dar ce să facem, să mergem acasă?
Nu. Sună bine.
Dacă n-o dați în bară, vă pot băga în clădire.
Cine ce face?
Eu știu mai multă italiană, așa că eu o să fiu însoțitorul tău.
Donowitz vorbește mai puțină, așa că el o să fie cameramanul.
Omar, cea mai puțină, va fi asistentul lui Donny.
Eu nu știu italiană.
Cum am spus, cea mai puțină. Îți ții naibii gura închisă.
De ce nu exersezi de pe-acum?
Ai urcat pe scara socială.
Uită-te la tine, locotenent de gradul I.
Și cu trecutul tău de nesubordonare, cu adevărat remarcabil.
Și numele ăluia e Wilhelm Wicki.
E evreu născut în Austria care a emigrat în SUA,
când lucrurile s-au împuțit pentru israelieni.
Sunt doi dintre Ticăloși, de origine germană.
Se știe că poartă uniforme nemțești ca să prindă în ambuscadă unități.
Ce vă aduce până aici?
Dar asta nu arată așa.
E ciudat.
Se pare că lipsește cineva.
Cineva la modă.
Toată lumea afară!
"Lui Max, cu dragoste."
Bridget von Hammersmark.
Capitolul cinci
RĂZBUNAREA CHIPULUI URIAȘ
Seara premierei "Mândria națiunii"
Nu uita... în engleză.
Da.
Motor.
Dar cum îl developăm?
Numai niște idioți sinucigași ca noi ar developa imaginile alea.
Și dacă am reuși, cum facem o peliculă
de 35 mm cu coloană sonoră bună?
Găsim pe cineva care poate developa
o peliculă de 35 mm cu coloană sonoră.
Și-l punem s-o facă
sau îl omorâm.
Adu-l pe nemernic aici! Pune-i capul pe masă.
Ori faci ce-ți spunem,
ori îți înfig toporul în craniul ăla de colaborator.
Nu sunt colaborator!
Marcel... Soția și copiii lui te cunosc?
Da.
Atunci după ce-l omorâm pe câinele ăsta al nemților,
îi reducem la tăcere pentru totdeauna.
Hai, Jannings, arată inelul.
Haide, haide. Așa!
Fredrick, uită-te la el. E cea mai mare distincție artistică.
- Dle doctor, și eu sunt onorat. - Îl meriți, dragul meu Jannings!
Dar cred că după premiera de azi, avem un nou candidat.
A, Emmanuelle...
Aș vrea să și-l prezint pe cel mai mare actor din lume,
Emil Jannings.
Dră, îmi pare bine de cunoștință.
Ai un cinematograf frumos.
Mulțumesc, Hermann.
Dnă von Hammersmark.
Colonele Landa, au trecut ani de zile.
Răpitor ca întotdeauna, văd.
Ce s-a întâmplat cu piciorul tău minunat?
Efectul faptului că ai dat lovitura în cinematografia germană, desigur.
Lasă flatările, vulpoi bătrân.
Știu prea multe din cuceririle tale anterioare ca să cad în plasă.
Zău, ce s-a întâmplat?
Ei bine, am încercat, în mod nesăbuit, aș adăuga,
să fac o escaladare.
Și ăsta e rezultatul.
Escaladare? Așa te-ai rănit la picior, urcând pe munte?
Că mă crezi sau nu, da.
Iertați-mă, dnă. Nu vreau să râd de nenorocirea ta.
Doar că... urcând pe munte?
Sunt curios, ce te-a determinat
să întreprinzi ceva atât de nesăbuit?
N-am s-o mai fac, asta-ți pot spune.
Ghipsul pare la fel de grosolan ca bătrânul meu unchi Gustav.
Când ai urcat pe munte, aseară?
Ai ochi foarte buni, colonele.
S-a întâmplat ieri-dimineață.
Și unde în Paris e muntele ăsta?
Nu, te tachinez doar, dnă.
Mă știi, sunt răutăcios.
Deci, cine sunt cei trei frumoși însoțitori ai tăi?
Mă tem că niciunul nu știe o boabă de germană.
Sunt prieteni de-ai mei din Italia.
El e un minunat cascador italian, Enzo Gorlomi.
Un cameraman foarte talentat, Antonio Margheriti.
Și asistentul lui Antonio, Dominick Decocco.
Dlor, el e un vechi prieten, colonelul Hans Landa din SS.
Bună ziua.
Dlor, e o plăcere.
Prietenii vedetei noastre adorate și admirate,
bijuteria culturii noastre,
vor fi cu siguranță sub protecția mea
personală pe durata șederii.
Mulțumesc.
Am pronunțat corect?
Da, corecto.
Mai spune-o odată, te rog.
Scuze, cum?
Încă o dată.
Cum spuneai că te cheamă?
Încă o dată?
Încă o dată, ca să aud muzicalitatea.
Și pe tine?
Prietenii mei cameramani trebuie să-și găsească locurile.
Să vă văd biletele.
Bănuiesc că a face rost de bilete
pentru prieteni nu e foarte greu
pentru o vedetă ca tine.
0023 și 0024.
N-ar trebui să fie greu de găsit. La revedere.
O, la la! Danielle Darrieux.
Trebuie să mă duc să vorbesc cu porcii ăștia de huni.
Hai să mai repetăm o dată.
Prima bobină e în primul proiector.
Bobina 2...
e în al doilea.
A treia e pe inel.
Și a patra e încă în cutie.
Scena cu lunetistul
începe pe la mijlocul bobinei 3.
Filmul nostru intră în bobina 4.
Pe la mijlocul bobinei 3,
cobori, închizi ușile cu cheia
și aștepți semnalul meu, iar la semnal...
...îi dai foc.
Treceți la locuri.
Spectacolul urmează să înceapă.
Toată lumea la locuri. Spectacolul urmează să înceapă.
Ne vedem mai târziu.
Nu așa repede.
Un pahar de șampanie...
...ca să toastăm pentru "Mândria națiunii".
Pot vorbi cu tine între patru ochi?
Sigur.
Scuzați-ne o clipă.
Ia loc, dnă.
Se poate?
Dra Mimieux mi-a permis să mă instalez în biroul ei.
Dă-mi voie să-ți văd piciorul.
Poftim?
Pune-ți piciorul în poalele mele.
Hans, mă stânjenești.
Poți să bagi mâna în buzunarul drept al hainei mele
și să-mi dai ce găsești acolo?
Îmi permiți?
Cum e expresia aia americană?
Dacă pantoful se potrivește, trebuie să-l porți.
Și acum, colonele?
Individul în haină albă.
Dobitocul dracului! Poponarul naibii! Du-te dracului!
Adunătură de dobitoci!
Du-te dracu' și tu!
Fir-ați ai naibii de naziști jegoși! Ticăloșilor! Luați mâinile de pe mine!
Jegoși cu miros de Bratwurst... Lua-v-ar dracu'! Lăsați-mă!
Ingenios.
L-am informat pe Führer că lumea e la locuri. Trebuie să apară.
Mulțumesc, Hans.
Nemțăloi împuțiți!
Dați-i drumul.
Cum i-a spus Stanley lui Livingstone, locotenent Aldo Raine, presupun?
Hans Landa.
Ai dat o tură frumoasă, Aldo.
Dar acum ești în mâinile SS-ului.
În ale mele, mai exact.
Și au așteptat multă vreme ca să te atingă.
Te-am prins tresărind.
Mai atinge-mă tu o dată, burger nemțesc...
- Utivich? - Tu ești, locotenent?
Da.
Știi ce s-a întâmplat cu Donny?
Cu Omar?
- Cu femeia? - Nu, nu știu.
Spune-mi, Aldo, dacă aș fi în locul tău acum, mi-ai arăta îndurare?
Nu.
Cum e expresia aia englezească cu roata?
Se pare că s-a întors roata. Da, la asta mă gândeam.
Ne puteți lăsa.
Dar fiți în alertă afară.
Deci tu ești Aldo Apașul.
- Tu ești Vânătorul de Evrei. - Sunt un detectiv.
Unul al naibii de bun.
Sunt specialist în a găsi oameni.
Firește, am lucrat pentru naziști.
Da, unii au fost evrei. Dar Vânător de Evrei?
Doar un nume cu care am rămas.
Trebuie să recunoști că are priză.
Tu controlezi poreclele date de dușmani?
Aldo Apașul și Micuțul?
Cum adică Micuțul?
Porecla nemților pentru tine.
Nemții m-au poreclit Micuțul?
Ca să subliniez ce spuneam, sunt un pic surprins de cât de înalt ești.
Ești mic, dar nu ca un pitic de circ, cum sugerează reputația ta.
Unde-s oamenii mei?
Unde e Bridget von Hammersmark?
Să spunem că a primit ce merita.
Și când cumperi prieteni ca Bridget von Hammersmark, asta primești.
În ce-i privește pe paesano tăi, sergentul Donowitz și soldatul Omar...
De unde ne știi numele?
Locotenent Aldo...
Dacă tu crezi că nu i-aș interoga
pe fiecare dintre supraviețuitorii noștri însemnați cu svastica...
...bănuiesc că nu operăm cu același respect reciproc.
Nu, bănuiesc că nu.
Să revenim la locul unde sunt cei doi sabotori italieni ai voștri.
În momentul ăsta,
atât Omar, cât și Donowitz ar trebui să fie în locurile unde i-am lăsat.
0023 și 0024, dacă nu mă înșală memoria.
Cu explozivele cu tot la glezne, gata să explodeze,
iar misiunea voastră, pe care unii ar numi-o un complot terorist,
în clipa asta, e încă în curs.
Palpitantă poveste. Ce urmează? "Eliza pe gheață"?
Cu toate astea...
...nu trebuie decât să ridic receptorul ăsta,
să informez cinematograful și planul vostru e kaput.
Dacă sunt încă aici și dacă sunt încă în viață,
și ăsta e un mare semn de întrebare,
n-ai cum să-i iei pe băieți fără să declanșezi bombele.
N-am nicio îndoială.
Da, o să moară niște nemți. Da, seara o să fie distrusă.
Da, Goebbels o să fie foarte supărat
pe tine că i-ai stricat evenimentul.
Dar n-o să-l omori pe Hitler, n-o să-l omori pe Goebbels,
n-o să-l omori pe Göring și nici pe Bormann.
Și ai nevoie de toți 4 ca să pui capăt războiului.
Dar dacă nu ridic receptorul ăsta, s-ar putea să-i omori pe toți patru.
Și dacă-i omori pe toți patru, pui capăt războiului...
...în seara asta.
Așa că, dlor...
...să discutăm despre prospectul de a încheia războiul în seara asta.
După cum văd eu,
cum moartea sau salvarea lui Hitler depinde numai de reacția mea,
dacă nu fac nimic,
e ca și cum i-aș provoca eu moartea, sunteți de acord?
Bănuiesc că da.
Tu ce zici, Utivich?
Și eu zic la fel.
Dlor, nu am nicio intenție să-i omor
pe Hitler, Goebbels, Göring, Bormann,
nu mai zic de câștigarea războiului de unul singur pentru Aliați,
doar ca să mă trezesc mai târziu în fața unui tribunal evreiesc.
Dacă vreți să câștigați războiul în seara asta...
...trebuie să facem o învoială.
Ce fel de învoială?
Una pe care tu n-ai avea autoritatea s-o faci.
Cu toate astea, sunt sigur că misiunea asta a voastră are un comandant.
Un general.
Pariez că...
Aș zice Serviciile Secrete.
Avem un Bingo!
Așa se spune, "Avem un Bingo"?
Se spune doar "Bingo."
Bingo! Ce distractiv.
Dar am deviat de la subiect. Unde rămăsesem? La învoială.
Acolo, e un radio de emisie recepție foarte bun și în spatele lui
e un operator mai mult decât capabil pe nume... Hermann.
Faceți-mi legătura cu cineva
care are puterea să autorizeze...
...să spunem, condițiile predării mele condiționate,
dacă e mai ușor de îngurgitat așa.
Știi, acolo de unde sunt eu...
De unde, mai exact?
Maynardville, Tennessee.
...am făcut ceva trafic de băutură.
Acolo, dacă te apuci de ce guvernul federal numește activitate ilegală,
dar noi numim câștigarea pâinii
e bine să fii mereu în alertă.
Pe scurt, dacă auzi o poveste prea frumoasă ca să fie adevărată...
...nu e.
În locul tău, aș spune, probabil, același lucru
și în 999.999 dintr-un milion de cazuri ai avea dreptate.
Dar în paginile istoriei, din când în când,
soarta îți întinde o mână de ajutor.
Ce să spună cărțile de istorie?
Te implor. Trebuie să distrugem turnul ăla!
Sergent, turnul ăla...
Gumă?
E timpul.
Ar trebui să mă duc să închid sala și să mă duc în spatele ecranului.
Când istoria militară a acestei seri va fi scrisă,
se va spune că eu am făcut parte din Operațiunea Kino
de la bun început ca dublu spion.
Tot ce am făcut deghizat în colonel SS
a fost aprobat de Serviciile Secrete
ca un rău necesar pentru a-mi consolida acoperirea printre nemți.
Și plasarea de către mine a dinamitei locotenentului Raine
în loja lui Hitler și Goebbels a dus la pieirea lor.
L-am informat pe Führer că lumea e la locuri. Trebuie să apară.
Mulțumesc, Hans.
Ultima parte e chiar adevărată.
Vreau pensia întreagă și beneficiile corespunzătoare gradului meu.
Vreau să primesc o Medalie de Onoare
pentru ajutorul neprețuit în răsturnarea celui de-al Treilea Reich.
De fapt, vreau ca toți membrii Operațiunii Kino
să primească Medalia de Onoare.
Cetățenie deplină pentru mine. Asta se înțelege de la sine.
Și aș vrea ca Statele Unite ale Americii
să-mi cumpere o proprietate pe Insula Nantucket
drept recompensă pentru nenumăratele vieți salvate
punând capăt tiraniei Partidului Național Socialist
mai repede decât se aștepta. Ați reținut tot?
Și eu abia aștept să vă cunosc în persoană, dle.
Locotenentul Raine? E aici.
Da, dle.
Colonelul Landa vă va urca pe tine și Utivich într-o mașină ca prizonieri.
Apoi el și operatorul lui vor conduce până la liniile noastre.
La trecerea graniței, colonelul Landa și omul lui ți se vor preda.
Tu vei trece la volanul mașinii
și-i vei aduce direct la mine pentru raport, e clar?
Da, dle.
Închei transmisia.
Dle dr. Goebbels, scuzați-mă. Aș putea ieși un moment?
E de înțeles, băiete.
Du-te și ne vedem după spectacol.
Cine e?
Fredrick!
La naiba!
Tu ești managera cinematografului? Îmi vreau banii înapoi.
Actorul din film e un cabotin!
Ce faci aici?
Am venit să te văd.
Nu vezi că sunt ocupată?
Dă-mi voie să te ajut.
Fredrick, nu e nostim, nu poți fi aici.
E premiera ta, trebuie să stai acolo, cu ei.
În mod normal, ai avea dreptate.
Și la celelalte filme
intenționez să îndur seri ca aceasta așa cum se cuvine.
Cu toate astea, filmul ăsta
se bazează pe isprăvile mele militare.
Și în cazul ăsta, asta a constat în omorârea multor oameni.
Prin urmare, bucata de film care rulează acum...
...nu-mi place s-o văd.
- Îmi pare rău, Fredrick, dar... - Așa că m-am gândit să urc.
Și să fac ce fac cel mai bine:
să te agasez.
Și după expresia de pe fața ta, se pare că nu mi-am ieșit din mână.
Ești atât de obișnuit cu pupincurismul naziștilor
că ai uitat ce înseamnă NU?
Nu, nu poți fi aici!
Du-te acum!
Fredrick, m-a durut.
E plăcut de știut că simți ceva.
Chiar dacă e doar durere fizică.
Nu sunt un om căruia îi spui să plece.
Sunt peste 300 de cadavre în Italia care ar corobora, dacă ar putea!
După ce am făcut pentru tine,
mă jignești pe riscul tău!
Încuie ușa.
Ce?
Încuie ușa cu cheia.
Nu avem prea mult timp.
Pentru ce?
Las-o baltă!
Nu, nu, stai.
Vrei să... încui ușa cu cheia?
Pentru a 50-a oară, da.
După ce-l omor pe ăla, ai 9 m să ajungi la garda aia.
- Poți? - Trebuie.
Șampanie?
Extraordinar, dragul meu!
E cel mai bun film al tău.
Mulțumesc, mein Führer.
Mulțumesc.
Cine vrea să transmită un mesaj Germaniei?
Eu am un mesaj pentru Germania.
Acela că o să muriți toți.
Ajunge! Oprește-l!
Oprește proiectorul!
Și vreau să vă uitați bine la chipul evreicei care o s-o facă!
Nu știu ce se întâmplă. Asta nu e din filmul meu!
Marcel... dă-i foc.
Da, Shosanna.
Numele meu e Shosanna Dreyfus.
Și ăsta e chipul...
...răzbunării evreilor.
Astea sunt liniile americane, dle colonel.
Excelent, Hermann.
Hermann, scoate-le cătușele.
Mă predau oficial ție, locotenent Raine.
Suntem prizonierii tăi.
Și cuțitul meu?
Mulțumesc mult, colonele.
Utivich, pune-i colonelului cătușe la mâini, la spate.
Chiar e necesar?
Sunt sclavul aparențelor.
Scalpează-l pe Hermann.
Ești nebun?!
Ce-ai făcut?!
Am o învoială cu generalul tău pentru viața acestui om!
Da, au făcut învoiala, dar nu le pasă de el.
De tine au nevoie.
O să fii împușcat pentru asta!
Nee, nu prea cred. Mustrat, mai degrabă. N-ar fi prima dată.
Eu și Utivich am auzit învoiala pe care ai făcut-o cu superiorii.
Sfârșitul războiului în seara asta?
Și eu aș face învoiala asta.
Tu, Utivich? Ai face-o?
Aș face-o.
Nu te învinuiesc. E o învoială a naibii de bună!
Și cuibușorul ăla drăguț pe care ți l-ai pregătit...
Dacă ești dispus să prăjești întregul Înalt Comandament,
bănuiesc că meriți anumite atenții.
Dar am o întrebare.
Când o să ajungi la casa ta de pe Insula Nantucket,
bănuiesc că o să-ți scoți uniforma aia frumoasă de SS.
Nu-i așa?
Bănuiam eu.
Cu asta nu mă pot împăca.
Tu, Utivich, te împaci cu asta?
Absolut deloc, dle.
Dacă ar fi după mine,
ai purta uniforma aia blestemată tot restul vieții tale de poponar.
Dar îmi dau seama că nu e practic.
La un moment dat, va trebui s-o scoți.
Așa că...
...am să-ți dau ceva ce să nu poți scoate.
Știi ceva, Utivich?
Cred că asta s-ar putea să fie capodopera mea.