A GYŰRŰK URA
Szméagol! Kapás van!
- Fogtam egy halat, Szméagol! - Húzd fel!
Gyerünk! Sziessz!
Déagol!
Déagol?!
Add nekünk, kedvesz!
Miért?
Mert...
ma születésznapom van ész szeretném.
Add ide!
Az én... Drágaszágom!
Megátkoztak minket.
Gyilkosz.
Gyilkosznak neveztek.
Megátkoztak ész elzavartak minket.
Gollam... Gollam...
Gollam!
Ész mi szírdogáltunk, Drágaszág.
Mert magányoszak voltunk.
...oly hűs és jó Akár a méz
Nincs bús sóhaj, Mert jó a hal,
Akár a méz.
Lasszan elfelejtettük a kenyér ízét,
a fák szuszogászát,
a szél lágyszágát.
Még a szaját nevünket isz elfelejtettük.
Az én...
Drágaszágom!
Ébredjetek!
Álomszuszékok! Mennünk kell, úgy ám!
Mennünk kell rögveszt!
Nem aludtál semmit, Frodó úr?
Engem elnyomott az álom.
- Látom, esteledik. - Nem.
Nem esteledik.
Nincs még dél sem.
Csak egyre sötétebbek a napok.
Gyertek!
Mennünk kell! Ninc időnk!
- Nem, amíg Frodó úr nem evett! - Ninc vesztegetni való időnk!
Tessék!
- Te nem eszel? - Nem vagyok éhes.
- Legalább is lembasra nem. - Samu!
Na jó. Nem sok élelmünk maradt.
Be kell osztanunk, különben elfogy.
De te csak egyél, Frodó úr! Beosztottam.
Így elég lesz.
Mire?
A hazaútra.
Gyertek, hobbitkák!
Nagyon közel vagyunk már. Nagyon közel Mordorhoz.
Itt nem bisztonszágosz.
Sziesszetek!
A KIRÁLY VISSZATÉR
Mintha megint a Zöld Sárkányban lennék
egy napi kemény munka után.
Csakhogy te sose dolgoztál keményen!
Legyetek üdvözölve, uraim, Vasudvardban!
Ifjú csibészek! Mi törjük magunkat, hogy megmenekítsünk titeket,
ti meg itt közben
lakomáztok és pöfékeltek!
A győztes csata színhelyén
élvezzük a megérdemelt kényelmet.
A sózott disznóhús különösen finom.
Sózott disznó?
- Hobbitok... - Nekünk Szilszakáll parancsol,
aki átvette itt az irányítást.
Ifjú Gandalf uram!
Örülök, hogy megjöttél.
Fával, vízzel, tuskóval és kővel még csak megbirkózom,
de itt egy mágust kell elintéznem,
aki bezárkózott a tornyába.
És ott is kell maradnia az őrizeted alatt, Szilszakáll.
- Vegyük a fejét, úgy le van a gond! - Nem.
Neki már nincs hatalma.
Szarumán mocska
lassanként kimosódik innen.
A fák új életre kelnek majd.
Fiatal fák.
- Vad fák. - Pippin!
A kérgemre mondom!
Tuk Peregrin! Azt majd én viszem, fiam.
Na gyerünk!
Ma azokra emlékezünk,
akik vérüket adták az országért.
- Üdv a dicső halottaknak! - Üdv!
Örül a szívem. Ő igaz ember.
Mindketten azok vagytok.
Nem Théoden volt Rohanból, ki a népet győzelemre vezette.
Ne hallgass rám!
Te ifjú vagy.
Ez a te estéd.
Ó, kutass át száz kocsmát Jót és jobbat ezret látsz, na de
Oly jó sör meg jó nektár csakis Nálunk készül, nálunk vár.
Hol a korsó körbe jár, Soha nem vár rád a bánat
Üde és habzó, söre mindig jó
Itt a Zöld Sárkányban.
Köszönjük!
Frodóról semmi hír?
Semmi.
Még van időnk.
Frodó minden nappal közelebb jut Mordorhoz.
Tényleg így van?
Mit súg a szíved?
Hogy Frodó él.
Igen.
Életben van.
Túl kockázatosz! Túl kockázatosz! Tolvajok!
Ellopták tőlünk. Öld meg őket!
Öld meg őket! Mindkettőt!
Csöndet! Fel ne ébreszd őket!
Nem szabad tönkretenni.
De ők tudják. Ők tudják.
Gyanakszanak ránk.
Mit mond az én drágaszágom, a kedveszkém?
Szméagolnak tán inába száll a bátorsága?
Nem. Nem. Szoha.
Szméagol gyűlöli gonosz kisz hobbitkákat.
Szíveszen látná őket...
holtan.
Ész fogja isz.
Szméagol megtette egyszer. Megteheti még egyszer.
Ő a miénk!
A miénk!
Vissza kell szereznünk a Drágaszágunkat!
Türelem! Türelem, kedveszkém!
Előbb még el kell vezetnünk őket hozzá.
Elvisszük őket a kanyargósz lépcőkhöz.
Igen. A lépcők. Ész aztán?
Fel-fel-felmegyünk a lépcőn,
egészen, míg eljutunk...
az alagúthoz.
Ész ha egyszer oda bemennek,
nem jönnek ki többé.
Mert ő mindig éhesz.
Kell neki... a frissz táplálék.
Ennie kell. De cak mockosz orkokat kap.
- Azoknak ninc túl jó ízük, igaz, Drágaszág? - Ninc.
Egyáltalán ninc jó ízük, kedveszkém.
Ő édeszebb húszra éhezik. Hobbithúszra!
Ész mikor elhajítja a contokat
meg az üresz ruhákat,
akkor majd mi megtaláljuk.
Ész megszerzem magamnak!
- Nekünk. - Igen. Úgy értettem, nekünk.
Gollam... Gollam.
A Drágaszág megint a miénk lesz,
amint a hobbitokat eléri a halál.
Aljas hitszegő!
Ne! Ne! Gazda!
Hagyd őt, Samu!
- Hallottam! Meg akar ölni minket! - Szoha!
Szméagol a légynek sze ártana.
Ez a rémesz, dagadt hobbit gyűlöli Szméagolt,
ezért hazugszágokat talál ki.
Te nyomorult! Szétverem a fejed!
- Samu! - Hazugnak neveztél? Te hazudsz!
- Ha elriasztod, elvesztünk! - Nem érdekel!
- Nem várom meg, míg ő öl meg minket. - Akkor sem küldöm el.
Hát nem veszed észre? Tőrbe csal.
Egyedül nem tudjuk megtenni. Oda kell vezetnie.
Tarts ki mellettem!
Én melletted vagyok, Frodó úr.
Tudom, Samu, tudom.
Bízz bennem! Gyere, Szméagol!
Fátyolos az ég.
Valami gomolyog keleten.
A sosem szunnyadó rosszindulat.
Az ellenség Szeme mozgásban van.
Hát te mit csinálsz?
Pippin!
Pippin?
Pippin!
- Megőrültél? - Csak meg akarom nézni.
- Csak még egyszer. - Tedd vissza!
Pippin!
Itt van.
Látlak téged.
Segítség! Gandalf!
Segítsen valaki!
Pippin!
Ostoba Tuk!
Nézz rám!
Gandalf! Bocsáss meg!
Nézz rám!
Mit láttál?
Egy fát.
Egy fehér fát... és egy köves udvart.
Kihalt volt.
A város meg égett.
Minas Tirith. Ez minden?
Láttam még...
Őt láttam!
Hallottam a hangját a fejemben.
Mit mondtál neki?
Beszélj!
Kérdezte a nevemet, de nem feleltem. Erre szorongatott.
Mit mondtál Frodóról s a Gyűrűről?
Pippin szemében nem volt hazugság.
Bolond... de megmaradt derék bolondnak.
Nem mondott semmit Szauronnak Frodóról s a Gyűrűről.
Különös szerencsénk volt.
Ellenségünk tervét pillantotta meg Pippin a palantírban.
Szauron elindult, hogy lesújtson Minas Tirithre.
A Helm-szurdok-beli vereségből egy dolog tűnt ki:
Elendil örököse előlépett. Az Emberek erősebbek, mint hitte.
Akad még bátorság és erő, hogy dacoljanak vele.
Szauron tart ettől.
Nem kockáztatja, hogy Középfölde népei egy zászló alá gyűljenek.
Földig rombolja Minas Tirithet,
mielőtt a király visszatérne az Emberek trónjára.
Ha Gondor jelzőtüzei kigyúlnak, Rohan álljon készen a harcra!
Mondd...
miért siessünk azok segítségére, akik nekünk nem segítettek?
Tartozunk Gondornak?
- Én odamegyek. - Nem!
- Szólni kell nekik! - Hát szólunk.
Neked más úton kell odajutnod.
Kövesd a folyót! Őrizkedj a fekete hajóktól!
Értsétek meg!
Az eseményeknek már nem vethetünk gátat!
Elvágtatok Minas Tirithbe,
méghozzá nem egyedül.
A sok kíváncsi hobbit közt te vagy a legrosszabb, Peregrin!
Gyerünk! Szaporán!
- Hová megyünk? - Miért néztél bele?
Miért kell mindenbe belenézned?
- Nem tudom. Hajtott valami. - Mint mindig.
Sajnálom!
- Többé nem teszem. - Hát nem érted?
Az ellenség azt hiszi, nálad a Gyűrű.
Téged fog keresni. El kell tűnnöd innen!
És te? Velem jössz?
- Trufa? - Gyere!
- Milyen messze Minas Tirith? - A Nazgúl reptével 3 napnyira.
Reménykedj, hogy nem ered egy a nyomunkba.
Tessék! Egy kis útravaló.
- A maradék lápatoroki dohány. - A tied elfogyott.
- Túl sokat füstölsz, Pip. - De hamarost látjuk egymást.
- Ugye? - Nem tudom.
Nem tudom, mit hoz a jövő.
- Vágtass, Keselyüstök! Mutasd meg, mi a sietség! - Trufa!
Trufa!
A legbiztosabb úton vigyétek!
Egy hajó vár Szürkerévben,
hogy átvigye őt a tengeren.
Ez lesz Arwen Undómiel utolsó utazása.
Rád itt nem vár más...
csak halál.
Arwen úrnő! Nem késlekedhetünk.
Úrnőm!
Mondd el, mit láttál!
Te képes vagy előre látni. Mondd el, mit láttál!
A jövődbe tekintettem s halált láttam.
De van ott élet is.
Látnod kellett egy gyermeket. Láttad a fiam.
Az a jövő nem lesz valósággá.
Nem, még nincs veszve.
Semmi se biztos.
Van, amihez nem fér kétség.
Ha most elhagyom őt,
bánni fogom egész életemben.
Itt az idő.
A hamvakból új tűz éled
Az Árnyból fénysugár tör elő
Egy lesz újra a kettétört penge
S király lesz a koronátlan fő.
Kovácsoltasd újra a pengét!
Apám.
Hideg a kezed.
Az Eldák élete elhagy téged.
Én döntöttem így.
Apám, akár egyezik óhajoddal, akár nem,
nincs az a hajó, ami elvihetne innen.
Az imént átléptük Gondor határát.
Minas Tirith.
A Királyok Városa.
Utat!
Ez az a fa!
Gandalf!
Igen. Gondor Fehér Fája. A király fája.
Bár Denethor úr nem király,
csupán helytartó. A trón őrzője.
Jól figyelj! Denethor úr Boromir apja.
Fia haláláról hírt adni nem lenne bölcs dolog.
Frodót s a Gyűrűt se említsd!
Aragornról se beszélj!
Legjobb lenne, ha egy szót se szólnál.
Üdv Denethor, Ecthelion fia,
Gondor ura és helytartója!
Tanáccsal és hírekkel érkeztem e sötét órán.
Talán azért jöttél, hogy ezt megmagyarázd.
Azért jöttél, hogy megmagyarázd, miért halott a fiam.
Boromir azért halt meg, hogy engem s a honfitársam mentse.
Nagy túlerőtől óvott meg minket!
Felajánlom szolgálataimat, érjen bármi keveset,
tartozásom fejében.
Állj fel!
Uram! Lesz rá idő, hogy meggyászold Boromirt,
de ez nem az az óra.
Háború közelg.
Itt az ellenség.
A te dolgod megvédeni a várost. Hol vannak Gondor seregei?
Vannak még barátaid. Nem maradsz magadra e harcban.
Küldj hírt Théodennek Rohanba! Gyújts jelzőtüzeket!
Bölcsnek hiszed magad, Mithrandir.
Ravaszságod ellenére se vagy oly bölcs.
Azt hiszed, a Fehér Torony szeme vak?
Többet láttam, mint hinnéd.
Bal kezeddel pajzsul használnál,
jobb kezeddel mást ültetnél a helyemre.
Tudom, hogy ki lovagol Théoden oldalán.
Bizony!
Fülembe jutott a híre ennek az Aragornnak, Arathorn fiának.
És közlöm, hogy nem hajtok fejet ennek az északi kószának,
ki egy uralmát vesztett, rongyos királyi ház utolsó sarja.
Nincs jogod megtagadni a királytól, hogy visszatérjen!
Helytartó!
Gondor kormányzása az enyém, senki másé!
Gyere!
Ha jól sejtem, ez csak tiszteletbeli dolog.
Igazából nem várják tőlem, hogy harcoljak.
- Ugye? - Te most a helytartó szolgálatában állsz.
Azt kell tenned, amit mond, Tuk Peregrin, a Fellegvár őre.
Nagy a csend.
Ez a mély lélegzet a lemerülés előtt.
Nem akarok harcolni.
De ölbe tett kézzel várni az elkerülhetetlent, még rosszabb.
Van remény, Gandalf? Frodóék számára?
Sok remény sose volt.
Csak egy bolondé.
Ellenségünk kész a harcra.
Összegyűjtötte minden erejét.
Nemcsak orkokat, embereket is.
Haradi légiókat délről
és kalózokat a partvidékről.
Mind válaszolnak Mordor hívására.
Ez fogja Gondor végét jelenteni.
A kalapács ütése itt lesz a legkeményebb.
Ha átkelnek a folyón, s elesik a helyőrség Osgiliath-nál,
úgy a város utolsó védőbástyája is oda.
De velünk van a Fehér Lovas! Az csak számít valamit!
Gandalf?
Szauron még nem fedte fel leghalálosabb szolgáját,
aki Mordor seregeit vezeti majd.
És akit, úgy mondják, élő emberfia meg nem ölhet.
Az angmari Boszorkányúr.
Már találkoztál vele.
Ő sebezte meg Frodót Széltetőn.
Ő a Nazgúlok Ura.
A Kilenc közül a legnagyobb.
Minas Morgul a búvóhelye.
A Halott Városz.
Nagyon gonosz hely.
Tele... ellenszéggel.
Gyorszan! Gyorszan!
Meglátnak! Meglátnak!
Gyertek onnan! Gyertek!
Nézzétek! Megtaláltuk!
Az út Mordorba.
A titkosz lépcő.
Másszatok!
- Ne, Frodó úr! - Ne arra!
- Mit cinál ez? - Ne!
- Szólítanak! - Nem!
Bújjatok el!
Érzem a pengéjét.
Hát ez is eljött végül.
A mi korunk nagy csatája.
Gyertek onnan, hobbitok! Másszunk tovább!
A tábla készen áll.
A bábuk mozognak.
Tuk fiam, vár rád egy feladat.
Egy megyefi ismét bizonyíthatja, mit ér.
Ne hagyj cserben!
Csöndet!
A folyóhoz! Gyorsan! Menjetek!
Gyerünk!
Gyorsabban!
Fegyvert szegezz!
Tartsátok fel őket!
Mi ez?
Amon Dín.
Amon Dín jelzőtüze fellobbant!
Feléledt a remény.
Minas Tirith jelzőtüzei! Meggyújtották őket!
Gondor segítséget kér!
Rohan nem késlekedik.
Hívjátok össze a rohírokat!
Dúnhargnál gyülekezzen a sereg. Hozz, ahány embert találsz!
Két napod van.
A harmadikon indulunk Gondorba, a háborúba.
Gamling! Siess keresztül Lovasvégen!
Gyűjts össze minden harcképes férfiút!
- Velünk tartasz? - Csak a táborhelyig.
Az udvar hölgyei elbúcsúztatják a katonákat.
Az emberek vezérükre leltek. Követnek akár a halálba is.
Reményt adtál.
Tehát Minas Tirith falai előtt...
dől el, korunk hogyan alakul.
Eljött az óra! Lovasvég lovasai, esküt tettetek!
Hát most teljesítsétek! A királyért, a hazáért!
Faramir!
Nem bírjuk tovább. A város oda.
Hívd az embereket. Minas Tirithbe vágtatunk.
Nazgúl!
Fedezékbe!
Visszavonulunk Minas Tirithbe!
Vissza! Vissza!
Az Emberek Korának vége.
Eljött az orkok ideje.
Mithrandir, a Fehér Lovas!
Kaput!
Mithrandir!
Áttörték a védelmünket. Övék a híd s a nyugati part.
Orkok kelnek át a folyón.
Ahogy Denethor úr jósolta! Előre látta sorsunkat.
De nem tett semmit!
Faramir?
Nem ő az első félszerzet, akit látsz?
Nem.
- Láttad Frodót és Samut? - Hol? Mikor?
Ithiliában, alig két napja.
Gandalf, a Morgul-völgybe készültek.
Onnan pedig Cirith Ungolba.
Ez mit jelent? Mi a baj?
Faramir! Mondj el mindent!
Óvatoszan, Gazda! Óvatoszan!
Nagyon mély a szakadék.
Nagyon veszélyeszek a lépcők.
Gyere, Gazda!
Gyere Szméagolhoz!
Frodó úr!
Vissza, te! Ne érj hozzá!
Miért gyűlöli szegény Szméagolt?
Mit ártott ő neki valaha?
Gazda?
Gazda nehéz terhet cipel.
Szméagol tudja.
Nehéz, nehéz terhet.
A kövér ezt nem értheti.
Szméagol vigyáz Gazdára.
Ő akarja.
Kell neki. Szméagol látja a szemében.
Hamaroszan kérni fogja tőled.
Meglátod.
A kövér erőnek erejével elveszi tőled.
Küldjétek előre az összes légiót!
Támadjatok, míg be nem veszitek a várost!
Öljétek meg mindet!
- A mágussal mi legyen? - Őt bízzátok rám!
Hol vannak Théoden lovasai? Eljön Rohan serege?
Mithrandir!
Most a bátorság a legjobb menedék.
Esküszöm, híven szolgálni fogom Gondort.
Békében és háborúban, éltemmel és halálommal,
ettől...
ettől az órától mindaddig,
míg az uram el nem bocsát,
vagy a halál el nem ragad.
Ezt el nem felejtem,
s jutalmazom majd érdeme szerint.
A hűséget szeretettel,
a vitézséget megbecsüléssel.
Az esküszegést bosszúval.
Nem kéne ily könnyen feladni külső védelmi vonalainkat,
melyet fivéred soká megőrzött épségben.
- Mit tegyek? - Én nem adnám át a folyót és az erődöt.
- Foglald vissza Osgiliath-ot! - A várost lerohanták, uram.
A háború kockázatos.
Van még itt oly bátor kapitány, aki teljesíti ura akaratát?
Azt kívánod, bár én lettem volna a helyében.
Haltam volna meg én, és élne Boromir.
Igen.
Ezt kívánom.
Minthogy őt elvesztetted,
amit tudok, megteszem helyette.
Fogadj jobb szívvel, ha visszatérnék!
Attól függ, miként térsz vissza.
Mire készülsz? El akarsz sompolyogni?
Szompolyogni?
Szompolyogni?!
Dagadt hobbit mindig olyan udvariasz!
Szméagol megmutatja a titkosz utat, amit mász nem találna,
ész ők azt mondják "szompolyog"!
"Szompolyog?"
- Nagyon jó barát, úgy ám, Drágaszágom! - Jól van, na!
Csak megijesztettél.
Te mit csináltál?
Szompolyogtam.
Helyes. Legyen ahogy akarod!
Sajnálom, de ébredj, Frodó úr!
Indulnunk kell tovább!
- Még sötét van. - Itt mindig sötét van.
Eltűnt!
- A tünde-kenyér! - Hogyan? Akkor nincs mit ennünk!
Ő vette el! Csak ő tehette!
Nem! Szegény Szméagol szoha!
Szméagol utálja tünde-kenyeret.
Hazug csirkefogó! Mit tettél vele?
Ő nem eszi.
- Nem vehette el. - Nézd!
Mi ez?
Morzsák a kabátkáján!
Ő vette el! Ő vette el!
Láttam isz! Folyton tömi a képét, mikor Gazda nem figyel!
Ez aljas hazugság!
Te büdös kétszínű korcs!
Samu! Hagyd abba!
- Megölöm! - Samu! Ne!
Bocsáss meg!
Nem akartam, hogy ennyire elragadjon az indulat.
- Ülj le, pihenj egy kicsit! - Jól vagyok.
Nem vagy jól.
Kimerültél. Gollam az oka.
Meg ez a hely.
És az a dolog a nyakadban.
Segíthetnék. Vihetném egy ideig.
Hadd vigyem egy kicsit!
Osztozzunk a terhen!
- El innen! - Nem akarom megtartani!
Csak segítenék.
Látod? Látod?
Meg akarja szerezni magának.
Elhallgass!
- Menj innen! Takarodj! - Nem, Samu.
Te menj!
Sajnálom, Samu.
De hisz hazudik! Hogy összeugrasszon bennünket.
Már nem segíthetsz tovább.
Ne mondd ezt!
Menj haza!
Faramir!
Apád elméje elborult.
Ne vesd oda az életed sietve!
Hová köt a hűség, ha nem ide?
Az apád szeret téged, Faramir.
Eszébe fog jutni a vég előtt.
Jól énekelsz?
Hát...
igen.
Legalább is népem mértékével mérve.
De dalaink nem illenek gonosz időkbe vagy tróntermekbe.
Miért ne illenének a dalaitok az én termeimbe?
Énekelj nekem!
Hol vagy hazám
Az út terel
Sok ösvény mentén
térek el
Túl sötét,
sűrű éjszakán
Már látom
csillagfény raját
Köd és homály
Árny se vár
Tovaszáll...
Tova...
száll.
Told meg! Told meg!
Utat a királynak!
Utat!
Uram!
Üdv néked, uram!
- Grimbold! Mennyi? - Úgy 500-an jöttek Nyugathalomból.
Még 300-an Fenmarkból.
- No és Hókút lovasai? - Egy se jött, uram.
6000 dárda.
Fele a remélt seregnek.
6000-en kevesek leszünk áttörni Mordor vonalait.
- Jönnek még. - A késedelem Gondor vesztét sietteti.
Hajnalig várunk, aztán megyünk.
A lovak nyugtalanok, a népek csöndesek.
A hegy árnyékában majd ők is idegesek lesznek.
Az az út ott...
hová vezet?
A Setétbozóthoz, a kapuhoz a hegy alatt.
Nem tér vissza, ki oda merészkedik.
Gonosz az a hegy.
Aragorn!
Együnk valamit!
Így!
Egy igazi rohani nemes.
Készen állok.
Bocsáss meg! Nem oly veszélyes.
Nem is éles.
Az nem jó. Életlen karddal nem fogsz orkot ölni. Gyere!
A kovácshoz! Siess!
Nem kéne bátorítanod!
Nem kéne kételkedned benne!
Nem bátorsága a gond, csak a karja hossza.
Miért hagynátok itt? Ugyanannyi oka van harcolni, mint nektek.
Miért ne küzdhetne a szeretteiért?
A halandó életet választom.
Bárcsak láthattam volna őt
még utoljára!
Uram!
Théoden király vár.
Magatokra hagylak.
- Elrond uram! - Oly valaki nevében jöttem, kit szeretek.
Arwen haldoklik.
Nem képes már soká küzdeni a Mordorból áradó gonosz ellen.
Az Esticsillag fénye egyre halványul.
Ahogy Szauron hatalma nő, fogy az ereje.
Arwen élete most a Gyűrű sorsához van kötve.
Ránk tört a Homály.
Eljött a vég.
De ez a vég Szauroné, nem a miénk.
Háborúba vágtatsz, nem győzelembe.
Szauron seregei már Minas Tirithnél járnak,
de titokban egy másik sereget is küld oda a folyó felől.
Egy kalózflotta érkezik dél felől.
Két nap, s a városban lesznek. Túlerőben vannak, Aragorn.
Több emberre van szükség.
Nincs több.
És azok, akik bevették magukat a hegyekbe?
Gyilkosok,
árulók.
Őket hívnád harcba? Semmiben se hisznek.
Nem engedelmeskednek senkinek.
Gondor királyát követik majd.
Andúril, a Nyugat Lángja, amit Narsil darabjaiból kovácsoltak.
Szauron nem felejtette még el Elendil Kardját.
A Kettétört Penge visszatér Minas Tirithbe.
A kard hatalmával
mindenkinél halálosabb sereget gyűjthetsz.
Tedd félre a Kószát!
Légy azzá, akinek születtél!
Menj át a Holtak Ösvényén!
Adtam reményt az Embereknek.
Nekem reményem nem maradt.
Miért csinálod ezt?
Keleten dúl a harc. Most nem mehetsz el!
Nem hagyhatsz el minket!
- Éowyn! - Szükségünk van rád.
Miért jöttél?
Hát nem tudod?
Csak egy árny s egy gondolat, amit szeretsz.
Nem adhatom meg, amire vágysz.
- Hová készülsz? - Most nem lehet.
Ezúttal maradnod kell.
A törpök konokságából nem tanultál?
Beletörődhetnél már. Veled tartunk, komám.
Mi történt?
Hová megy?
Nem értem.
Aragorn úr!
Miért megy el a csata előtt?
Mert már nincs remény.
Elmegy, mert mennie kell.
Túl kevesen jöttek. Így nem győzhetjük le Mordort.
Nem.
Valóban.
De ennek ellenére megütközünk velük.
Mindent elrendeztem.
Te kormányozod a népet a nevemben.
Vedd át a helyemet!
Sokáig védheted Edorast,
ha a csata elvész.
Milyen más feladatot rósz még rám?
Feladatot?
Semmit.
Hacsaknem azt, hogy újra mosolyogj!
Ne gyászold, akiknek eljött az ideje!
Te megéred még a szebb napokat.
És ne legyen több bánat!
Miféle sereg bujkál ilyen helyen?
Egy elátkozott sereg.
A Hegyi Emberek hajdan esküt tettek
Gondor királyának,
hogy segítségére lesznek a harcban.
De mikor kellett, s Gondort szorította a szükség,
elszöktek, eltűntek a hegy sötétjében.
Akkor Isildur megátkozta őket,
hogy ne nyugodjanak, míg esküjük be nem váltják.
Menten megfagy bennem a vér.
Zárva az út.
A Holtak vágták a sziklába,
és a Holtak őrzik.
Zárva az út.
Brego!
Nem félek a haláltól.
Ki hallott már ilyet?
Egy tünde lemerészkedik, de egy törp nem mer?
Hallgathatnám életem végéig.
Kevés teherrel megyünk. Hosszú út vár ránk.
Embernek s lónak meg kell őrizni az erejét.
Hobbitok nem valók háborúba.
Minden barátom harcolni ment! Szégyellném, ha én itt maradnék.
Minas Tirith három napi vágtára van. Csak terhet jelentenél bárkinek.
Harcolni szeretnék!
Nem vitázom!
Tarts velem!
Úrnőm.
Sorakozó! Indulás!
Előre! Vágtassatok! Fel Gondorba!
Ki lép be a birodalmamba?
Aki engedelmességet vár tőled.
A Holtak nem tűrik, hogy elevenek háborgassák őket.
Engem majd tűrni fogtok.
Zárva az út.
A Holtak vágták a sziklába,
és a Holtak őrzik.
Zárva az út.
Most meg kell halnod.
Ideje teljesíteni az eskütöket.
Nekem csakis Gondor királya parancsolhat.
Az a penge eltört!
De újrakovácsolták.
Harcoljatok velünk a becsületetekért!
Mit szóltok?
Csak az időd fecsérled.
Se életükben se holtukban nincs becsületük.
Én, Isildur örököse
harcba hívlak titeket,
s teljesítettnek nyilvánítom eskütöket.
Mit szóltok?
Kaput kinyitni!
Siessetek!
Faramir!
Ne mondjátok, hogy elesett!
Túlerőben voltak. Senki sem élte túl.
Félnek.
Az egész város retteg.
Enyhítsünk a szenvedésükön!
- Menjenek a foglyok! - Katapultok!
Mindkét fiam odalett.
A vérvonalnak vége.
Még él!
A Helytartók Házának leáldozott.
Hívasson orvost, uram!
Kihalt a családom!
Uram!
Rohan...
cserbenhagyott.
Théoden elárult.
Őrhelyeket elhagyni!
Mentsétek az életeteket!
Csatára készülj!
A falakra! Védjétek a falat!
Vissza!
Öljétek meg a szörnyeket!
Ne mozduljatok!
- Még több kő kellene! - Vigyázz!
Le az alsóbb szintre! Hamar!
Vissza!
Gyorsan!
Álljatok ellen! Ne féljetek tőlük!
Menjetek vissza! Harcoljatok!
Ne a bástyákat lőjétek! A trollokra célozzatok!
Öljétek meg őket!
Verjétek vissza őket! Tuk Peregrin!
- Eredj a Fellegvárba! - Harcba hívtak minket.
Hobbitnak itt nincs helye.
Igazi toronyőr vagy. Most fuss vissza fel! Gyorsan!
Oda be!
Mi ez a hely?
Gazdának be kell mennie az alagútba.
Most, hogy itt vagyok, már nem akaródzik.
Ninc mászik út.
Menj be...
vagy fordulj vissza!
Nem fordulhatok vissza.
- Mi ez a szag? - Ork-piszok.
Az orkok bejönnek ide néha.
Sziessz!
Erre!
Szméagol?
Erre!
Ez ragacsos! Mi ez?
Majd meglátod.
Úgy ám! Majd meglátod.
Szméagol?
Szméagol?!
Szméagol?
Samu.
És téged, Zsákos Frodó,
megajándékozlak kedvenc csillagunk, Erendil fényével.
Fényeskedjék neked a sötétben,
ha minden más fény kialudt.
Buta kici légy
Miért zokogsz még
Háló szorít
Vég...
közelít.
Megszökött, úgy ám, Drágaszág! De moszt nem.
- Moszt nem! - Ne!
Nem mi voltunk! Nem mi voltunk!
Szméagol nem bántaná Gazdát. Megígértük.
Hinned kell nekünk!
A Drágaszág volt.
A Drágaszág kényszerített rá, hogy megtegyük.
El kell pusztítanom.
El kell pusztítanom, mindkettőnk érdekében.
Ne!
Sajnálom, Samu.
Úgy sajnálom!
E feladattal téged bíztak meg, Frodó a Megyéből.
Ha te nem tudod, hogy teljesítsd,
úgy nem tudja senki.
Vissza a kapuhoz! Gyorsan!
Denethorra és Faramirra nem vár sírbolt.
Nem vár bebalzsamozott hosszú álom rájuk.
Úgy fogunk elégni, mint a régi pogány királyok.
Hozz fát és olajat!
Bátorság!... Várjatok!
Gondor katonái vagytok.
Mindegy, mi jön be azon a kapun, állni fogjátok a sarat.
Íjat feszíts!
Lőj!
Ereszd el, te mocsok!
Ereszd el!
Többé nem érsz hozzá!
Gyere, fejezzük be!
Vissza!
Frodó úr!
Jaj, ne!
Frodó!
Frodó úr!
Ébredj!
Na hagyj magamra itt!
Ne menj oda, ahová nem követhetlek!
Ébredj!
Nem alszol.
Meghaltál.
Mi ez?
A vén Banya elszórakozott vele.
- Megint megölt egyet, mi? - Nem.
Ez a fickó nem halt meg.
Nem halt meg?
A Banya megcsípte a nyakát, ettől döglött halként elernyedt.
Aztán elszórakozott vele.
Őnagysága így szereti a vért. Frissen.
Vigyük a toronyba!
- Te ostoba Samu! - Nemsokára felébred a kis mocsok.
Bánja majd, hogy megszületett.
Szellemének háza összeomlik.
Faramir ég,
- ő már ég. - Nem halt meg!
Nem halt meg!
Nem!
Nem! Nem!
Nem halt meg!
Ég veled, Paladin fia, Peregrin!
Elbocsátlak a szolgálatomból.
Eredj és halj meg úgy, ahogy neked a legjobb.
Olajat!
Gyerünk, emberek! Siessetek!
Gandalf!
Vissza!
Betörtek a városba! Vissza a második szintre!
Mentsétek az asszonyokat és a gyerekeket!
Vissza!
Fussatok!
Vonuljatok be! Öljétek meg, aki az utatokba kerül!
Irtsátok őket!
Küzdjetek az utolsó szál emberig! Az életetekért!
Légy bátor a barátaidért, Trufa!
Rendeződjetek sorokba, férgek!
Lándzsák előre! Íjászok hátra!
- Éomer, vezesd az éoreded a bal szárnyon! - Bal szárny kész!
Gamling, te kövesd a lobogót!
Grimbold! A falon túl forduljatok el jobbra!
Előre! Ne féljétek a sötétséget!
Előre Théoden lovasai!
Törjenek a dárdák!
Hasadjanak a pajzsok!
A kard napja, a vér napja jő,
mire felkel a nap!
Bármi történjék is, maradj velem! Én vigyázok rád!
Vágtass!
Fel!
Ha romlás vár, ha világvége, rajta!
- Halál! - Halál!
Halál!
- Halál! - Halál!
Előre, éorlfiak!
Lőjetek!
Támadás!
Nyilakat!
Gandalf!
Denethor elvesztette az eszét!
- Elevenen elégeti a fiát! - Ugorj! Gyorsan!
Gyújtsátok meg nekünk a tüzet!
Elég az őrültségből!
Ne!
Nem veszed el tőlem a fiamat!
Faramir!
Így múlt el Denethor, Ecthelion fia.
A folyó felé!
A várost védjétek!
Csatarendbe!
Fújd meg a kürtöt! Támadjunk az ellenségre! Előre!
Fogd a kantárt! Húzd balra!
Balra!
A fejükre célozzatok!
Pusztítsd el! Öld meg!
Trufa!
Nem hittem, hogy így végződik.
Vég?
Az út nem itt ér véget.
A Halál csak egy másik ösvény,
melyre mind rálépünk.
Ha a szürke esőfüggöny felgördül,
s minden ezüstös tükörré válik,
akkor meglátod.
Mit, Gandalf?
Mit látok meg?
A fehér partokat,
azon túl...
egy távoli országot, mely zöld és napsütötte.
Hát, ez nem is rossz!
Nem.
Nem bizony.
Ide hozzám! Ide hozzám!
Lakmározz csak a húsából!
Hagyd vagy megöllek!
Ne állj a Nazgúl s a prédája közé!
Késtetek, mint mindig, kalóz férgek!
A késeitekre munka vár.
Le a hajókról, tengeri patkányok!
Jut belőlük mindkettőnknek bőven! Győzzön a legjobb törp!
Te ostoba!
Emberfia engem meg nem ölhet!
Most véged!
Nem vagyok fia senkinek.
- Tizenöt! Tizenhat! - Tizenhét!
- Huszonkilenc! - Legolas!
Harminchárom! Harmincnégy!
Ez azért még egynek számít! Na jól van, gyerünk!
Ismerős az arcod.
Éowyn!
Közeleg a halálom.
Nem.
Nem!
Megmentlek.
Már megmentettél.
Éowyn,
az én testem megtört.
El kell engedned.
Apáimhoz megyek.
Az ő dicső körükben...
sem kell majd szégyenkeznem.
Éowyn!
Engedj el minket!
Rossz ötlet.
Szorult helyzetben még kapóra jönnek.
A szavadat adtad.
Teljesítettétek eskütöket.
Távozzatok!
Békével.
Trufa!
Én vagyok az!
Pippin!
Tudtam, hogy rám találsz.
Igen.
És most itt hagysz?
Nem, Trufa.
Gondoskodom rólad.
Teszed le!
Az a fényes ing az enyém.
Elküldjük a Nagy Szemnek a többi holmival együtt.
Nekem egy bűzös morgul nem parancsol!
Ha hozzá mersz nyúlni, ezzel a pengével likasztom ki a beled!
Le akart szúrni! Öljétek meg!
Ezt Frodóért!
Ezt a Megyéért!
Ezt meg az öregemért.
Elég a vinnyogásból, te ganajtúró!
Kivéreztetlek, akár egy leszúrt disznót!
- Nem, ha én döflek le előbb! - Samu!
Jaj, Samu, úgy sajnálom! Úgy sajnálok mindent!
- Táguljunk innét! - Túl késő. Vége.
Elvették, Samu.
Elvették a Gyűrűt!
Már megbocsáss, de nem.
Azt hittem, elvesztettelek.
Hát elvettem.
A biztonság kedvéért.
Add ide!
Add ide a Gyűrűt!
Samu!
Add ide!
Meg kell értened.
A Gyűrű az én terhem.
Téged elpusztítana.
Gyerünk, Frodó úr!
Kerítsünk valami ruhát! Mordoron nem gyalogolhatsz át csupaszon.
Sikerült, Frodó úr!
Eljutottunk Mordorba!
Oly sokan vannak! Sosem jutunk át itt észrevétlen.
Ő az! A Szem!
Végig kell csinálnunk, Frodó úr.
Nincs más választásunk.
Gyerünk! Kezdjük azzal, hogy leereszkedünk a hegyről!
Frodó eltűnt a szemem elől.
A Sötétség mélyül.
- Ha Szauronnál lenne a Gyűrű, tudnánk. - Csak idő kérdése.
Vereséget szenvedett, de
az ellenségünk Mordor falai mögött új erőre kap.
Hadd maradjon ott! Hagyjuk elrohadni! Miért érdekes ez?
Mert tízezer ork áll most Frodó és a Végzet Hegye közt.
A halálba küldtem őt.
Nem. Frodó számára még mindig van remény.
Csak idő kell neki s egy biztos ösvény Gorgorothon keresztül.
- Ezt megadhatjuk neki. - Hogyan?
Előcsaljuk Szauron seregeit.
Kiürítjük a földjeit.
Aztán a Fekete Kapuhoz vonulunk.
- Fegyverrel nem arathatunk diadalt. - Magunknak nem.
De Frodónak esélyt adhatunk, ha Szauron szemét magunkra vonjuk.
Legyen vak minden egyébre, ami mozog.
Elterelő hadművelet.
Szauron megérzi, hogy csapda.
Nem kapja be a horgot.
Ez biztos halál. A sikernek csekély az esélye.
Mire várunk?
A Kapuhoz, lomhák!
- Mozgás! - A Kapuhoz!
Nézd! Az orkok elvonulnak!
Látod, Frodó úr, végre egy kis szerencsénk van.
Tessék az enyém. Még maradt pár csepp.
A hazaútra nem marad.
Nem hinném, hogy lesz hazaút, Frodó úr.
Frodó, hasalj le!
Fedezékbe!
Frodó!
Hol vannak?
A Fekete Föld Ura jöjjön elő!
Hadd mondjunk fölötte ítéletet!
Vissza!
Elment, Frodó úr.
A fény tovább kúszott, el észak felé. Valami elvonta a figyelmét.
Ne engedjetek! Álljátok a sarat!
Gondor fiai s Rohanéi! Testvéreim!
A szemetekben azt a félelmet látom, mi engem környékez.
Eljöhet a nap, mikor a bátorság elhagy minket,
mikor felbontjuk szövetségünket,
de ez nem az a nap.
A farkasok órájának,
mikor az Emberek Kora széthullik,
még nem jött el az ideje. Mert ma harcolunk!
Mindazért, mi kedves nektek e földön,
küzdjetek meg! Nyugat hős népe!
Nem hittem, hogy egy tünde oldalán halok meg.
S ha azt mondjuk: "egy barát oldalán"?
Igen.
Azt vállalom.
Emlékszel a Megyére?
Hamarosan tavasz lesz.
A gyümölcsfák virágba borulnak,
a madarak fészket raknak.
Lassan elvetik a nyári árpát a földeken.
Megeszik az első epreket is tejszínnel.
Emlékszel az eper ízére?
Nem, Samu. Nem maradt meg bennem sem az ételek íze,
sem a vízcsobogás hangja
sem a fű érintése.
Csupasz vagyok a sötétben.
Még egy fátyol sincs
köztem és a tűzkerék közt.
Még ébren is csak... Őt látom.
Hát szabaduljunk meg tőle,
egyszer s mindenkorra!
Gyerünk, Frodó uram!
Azt nem vihetem helyetted,
de téged elviszlek.
Gyerünk!
Aragorn.
Elessar.
Frodóért!
Nézd csak!
Egy kapu.
Mindjárt ott vagyunk!
Okosz hobbitok, ész ilyen magaszra másznak!
Ne!
Frodó!
Sasok!
Jönnek a Sasok!
Frodó!
Itt vagyok.
Pusztítsd el!
Gyerünk! Most!
Dobd a tűzbe!
Mire vársz?
Csak el kell engedned.
A Gyűrű az enyém.
Nem.
Nem!
Igen!
Drágaszág! Drágaszág!
Drágaszág!
Nyújtsd a kezed!
Fogd meg a kezem!
Ne!
El ne ereszd!
Ne ereszd el!
Gyerünk!
Frodó!
Eltűnt.
Vége.
Igen, Frodó úr.
Most már vége.
Látom a Megyét.
A Borbuggyan folyót,
Zsáklakot,
Gandalf tűzijátékát,
a fényeket fent a nagy fán.
Csűrös Rozi táncol.
Szalagok voltak a hajában.
Ha valaha megnősültem volna,
őt vettem volna el.
Csakis őt.
Örülök, hogy itt vagy velem, Csavardi Samu.
Itt, mindennek a végén.
Gandalf?
Frodó!
Gimli!
Hát elkövetkezett a király ideje.
Áldás reá!
Ez a nap nem egyetlen emberé, hanem mindünké.
Építsük együtt újjá ezt a világot,
s osztozzunk rajta a béke napjaiban.
Hannon lei!
Barátaim!
Nektek jár tisztelet.
És ím, ezzel elkezdődött Középfölde Negyedkora.
A Gyűrű Szövetsége -
bár a barátság s szeretet örökre összefűzte -
véget ért.
1 3 hónap telt el azóta, hogy Gandalf elküldött a hosszú útra,
s egyszerre megint ismerős látvány tárult elénk.
Hazaértünk.
Jó napot!
Vigyázz a tökre!
- Rozi, Rozi! - Jó éjt, fiúk!
Hogy kell felvenni újra az élet fonalát?
Hogy folytatod,
ha a szíved mélyén kezded megérteni,
hogy nincs már visszaút?
Van, amit az idő se képes helyrehozni.
Olyan mély sebek,
melyek el nem múlnak.
Oda-vissza. Egy hobbit meséje Zsákos Bilbó tollából
Frodó úr?
Mi baj?
Négy éve már annak a napnak Széltetőn.
De sose gyógyult be.
"Oda-vissza. Egy hobbit meséje Zsákos Bilbó tollából"...
És "A Gyűrűk Ura, Zsákos Frodó tollából".
Befejezted?
Nem egészen. Még van néhány üres lap.
Bilbó azt mondta, hogy a nagy történetek nem szakadnak meg.
Mindünknek jönni-menni kell a mesében.
De Bilbó része ezennel lezárult.
Nem lesz már több utazása, csak egy.
Mondd csak,
- hová is megyünk? - A Révbe, Bilbó.
Megtiszteltetésként a tündéktől
helyet kapsz az utolsó hajón.
Frodó?
Láthatnám még egyszer a régi gyűrűmet,
amit neked adtam?
Sajnálom.
Elvesztettem.
Kár.
Szerettem volna még egyszer a kezemben tartani.
Hát ez az a látvány, mely sosem tárult még elém!
A Három Gyűrű hatalmának vége.
Eljött a ideje
az Ember Uralmának.
A tenger hazaszólít minket.
Azt hiszem,
kész vagyok egy újabb kalandra.
Ég veletek,
bátor hobbitok!
A munkám befejeztem.
És végre itt,
a tenger partján
véget ér a Szövetségünk.
Nem mondom, hogy ne sírjatok,
mert nem minden könny keserű.
Itt az idő, Frodó.
Ezt hogy érti?
Megpróbáltuk megmenteni a Megyét.
És meg is mentettük.
De nem nekem.
Ne mondj ilyet!
Nem mehetsz el!
Az utolsó oldalak terád várnak, Samu.
Kedves Samu!
Nem húzhat a szíved mindig kétfelé.
Egynek és egésznek kell lenned még sok évig.
Annyi mindennek kell örülnöd,
és annyi a dolgod!
A te részed a történetben folytatódik.
Hát,
hazaértem.
rendezte
a forgatókönyvet írta
az eredeti regényt írta
fényképezte
zene
szereplők