Lumea s-a schimbat.
O simt în apă.
O simt în pământ.
O miros în aer.
Multe din lucrurile care au fost odată s-au pierdut.
Căci nu mai trăiește nimeni care să-și amintească.
STĂPÂNUL INELELOR
Totul a început cu făurirea Marilor Inele.
Trei le-au fost date elfilor...
Nemuritori, cele mai înțelepte și mai frumoase dintre ființe.
Șapte, lorzilor dwarfilor,
mari mineri și făurari iscusiți din adâncul munților.
Și nouă... nouă inele, le-au fost dăruite rasei oamenilor,
care mai presus de orice, își doreau puterea.
Pentru că aceste Inele trbuiau să lege și să unească fiecare rasă.
Dar toți au fost înșelați, căci a mai fost făurit un inel...
În Ținutul Mordor, în flăcările Muntelui Doom,
Lordul Întunericului, Sauron, a făurit în secret un Inel Suprem,
care să le controleze pe toate celelalte.
Iar în acest inel și-a turnat toată cruzimea, ura și dorința de a domina tot ce e viu.
Un inel să le supună pe toate.
Unul câte unul, Ținuturile Libere ale Pământului de Mijloc
au căzut pradă puterii Inelului.
Dar au fost câteva care i-au rezistat.
O ultimă alianță a oamenilor și a elfilor s-au împotrivit armatelor din Mordor.
Pe pantele Muntelui Doom s-au luptat pentru libertatea Pământului de Mijloc.
Victoria era aproape.
Dar puterea Inelului, nu putea fi distrusă.
În acel moment, când toată speranța părea pierdută,
Isildur, fiul regelui, a ridicat sabia tatălui său.
Sauron, dușmanul Oamenilor Liberi din Pământul de Mijloc, a fost înfrânt.
Inelul a trecut în posesia lui Isildur,
care a avut atunci șansa unică de a distruge Răul pe vecie.
Dar inimile oamenilor sunt ușor de corupt.
Iar Inelul Puterii are propia sa voință.
L-a trădat pe Isildur. Către moartea sa.
Iar unele lucruri ce n-ar fi trebuit uitate s-au pierdut.
Istoria a devenit legendă, legenda a devenit mit.
Și, timp de 2.500 de ani, Inelul a dispărut dintre cele știute.
Până când șansa a venit, și Inelul a avut un alt purtător.
Neprețuitul meu !
Inelul a ajuns la creatura Gollum,
care l-a dus în adâncurile Munților Cețoși.
Și acolo Inelul l-a consumat.
A venit la mine. E al meu ! Dragostea mea ! E al meu !
Neprețuitul meu !
Datorită Inelului, Gollum a avut parte de o viață nefiresc de lungă.
Timp de 500 de ani, Inelul i-a otrăvit mintea.
Și, în tenebrele grotei lui Gollum, a așteptat...
Întunericul s-a furișat iarăși peste păduri...
A crescut zvonul despre Umbra de la Est
și șoaptele înfiorate despre o teamă fără de nume...
Iar Inelul Puterii a înțeles atunci că vremea lui sosise.
L-a abandonat pe Gollum.
Dar s-a întâmplat atunci ceva ce Inelul nu intenționase.
A fost găsit de cea mai neprevăzută ființă.
Ce e asta ?
De un hobbit. Bilbo Baggins, din Shire.
Un inel !
Pierdut !
Neprețuitul meu ! L-am pierdut !
Va veni curând ziua în care soarta tuturor va sta în mâinile hobbiților.
FRĂȚIA INELULUI
Shire... după 60 de ani.
Ai întârziat !
Un vrăjitor nu întârzie niciodată, Frodo Baggins !
Nici prea devreme nu ajunge. Ajunge exact când vrea să ajungă.
Mă bucur să te revăd, Gandalf !
Doar nu-ți închipuiai că o să lipsesc de la aniversarea unchiului Bilbo.
Ce vești aduci din lume ? Spune-mi totul !
Totul ? Ești mult prea nerăbdător și prea curios pentru un hobbit.
E foarte nefiresc.
Ce ți-aș putea spune ?
În lume, viața curge cam la fel cum a curs în ultima eră.
Cu bucuriile și tristețile ei,
aproape fără a ști de existența hobbiților.
Lucru de care sunt foarte încântat.
E Gandalf !
Petrecerea îndelung așteptată !
LA MULȚI ANI, BILBO BAGGINS !
Ce mai face pungașul ăla bătrân ?
Am auzit că va fi o petrecere de un fast deosebit.
Doar îl știi pe Bilbo... A pus tot ținutul Shire pe jar.
- Asta trebuie să-l încânte foarte mult. - A invitat jumătate din Shire.
- Sfinte ! - Pune el ceva la cale.
Bine, păstrează-ți secretele !
Înainte să apari tu, cei din neamul Baggins erau foarte liniștiți.
Nu trăiserăm nici o aventură și nu ne așteptam la nimic.
Dacă e vorba de povestea cu dragonul, să știi că n-am avut mare amestec.
N-am făcut decât să-i dau unchiului tău un mic brânci pe ușă afară.
Oricum, cei de pe aici, consideră că tulburi liniștea locului.
Serios ?
Gandalf !
Artificii, Gandalf !
- Gandalf! - Artificii, Gandalf !
Gandalf !
- Gandalf, mă bucur că te-ai întors. - Și eu, băiete.
Și eu...
Intrarea permisă numai celora cu treburi legate de petrecere !
Nu, mulțumesc ! Nu mai vrem musafiri, binevoitori sau rude !
Dar vechi prieteni ?
Gandalf ?
- Bilbo Baggins... - Dragul meu Gandalf !
Mă bucur să te văd. 111 ani ! Cine și-ar fi închipuit ?
N-ai îmbătrânit nici măcar cu o zi !
Intră !
Bun venit !
Ceai ? Sau poate ceva mai tare ?
Mai am câteva sticle din "Podgoriile vechi". E din 1.296.
Un an foarte bun. Vinul ăsta este aproape la fel de bătrân ca mine.
A fost făcut de tatăl meu. Ce-ai zice să desfundăm una ?
Doar ceai, mulțumesc.
Te așteptam săptămâna trecută. Dar tu vii și pleci când vrei.
Așa ai făcut mereu. M-ai prins cam nepregătit.
Avem doar niște friptură rece de pui și murături... Mai e niște brânză.
Nu e de-ajuns... Avem gem de zmeură, o tartă cu mere...
Nu e cine știe ce desert.
Ba nu, e în ordine ! Am găsit un cozonac.
Muntele Singuratic
Aș putea să fac niște ouă, dacă...
- Doar ceai, mulțumesc. - Bine.
- Te superi dacă eu mănânc ? - Nicidecum.
Bilbo Baggins !
Nu sunt acasă !
Trebuie să scap de rudele astea afurisite,
care nu-mi dau o clipă de pace !
Vreau să văd din nou munții. Munții, Gandalf !
Apoi să găsesc un loc liniștit, unde să-mi termin cartea.
- Ceaiul ! - Ai de gând să-ți urmezi planul ?
Da. Totul e pus la cale. Am făcut toate aranjamentele.
Mulțumesc.
Frodo bănuiește ceva.
Firește ! Doar e un Baggins, nu vreun netot de Hardbottle.
O să-i spui, nu-i așa ?
- Da, da... - Ține foarte mult la tine.
Știu.
Probabil că ar veni cu mine, dacă i-aș cere-o.
În adâncul sufletului, Frodo încă iubește ținutul Shire.
Pădurile, câmpurile, râurile...
Sunt bătrân, Gandalf.
Știu că nu arăt, dar încep să simt în inima mea.
Mă simt subțire.
Ca untul întins pe o felie prea mare de pâine.
Am nevoie de o vacanță. De o vacanță foarte lungă.
Și nu cred că mă voi întoarce.
De fapt, nici nu intenționez.
Bătrânul Toby, cea mai bună frunză din Sud !
Gandalf, vechiul meu prieten, va fi o noapte de neuitat !
Fatty Bolger !
Mă bucur să vă văd. Bine ați venit !
Hai, Sam ! Invit-o pe Rosie la dans !
- Mă duc să-mi mai iau o bere. - Ba nu te duci.
Du-te !
Și iată-mă acolo, în mâinile celor trei troli monstruoși,
care se tot certau cum să ne gătească.
Dacă să ne pună la frigare sau mai bine să ne facă piftie.
Și atâta s-au tot certat, încât, în cele din urmă,
prima rază de soare a ițit deasupra ramurilor.
Și i-a prefăcut pe toți în piatră !
Repede !
Nu, pe cea mare !
- Gata ! - Trebuia s-o înfigi în pământ !
- Este înfiptă în pământ. - Ține-o !
A fost ideea ta !
Bilbo !
Bilbo, ferește-te de dragon !
N-a mai fost nici un dragon pe-aici de vreo o mie de ani.
- A fost grozav ! - Să mai luăm una.
Meriadoc Brandybuck și Peregrin Took...
Trebuia să-mi închipui.
Discursul, Bilbo !
Discursul !
Dragii mei Bagginși și Boffini,
Tookși și Brandybuckși,
Grubbi, Chubbi, Hornbloweri,
Bolgeri, Bracegirdleși și Proudfootși.
Proudfeet !
Azi împlinesc 111 ani !
La mulți ani !
Dar 111 ani sunt prea puțini când trăiești
printre niște hobbiți atât de grozavi și de admirabili.
Pe jumătate nu vă cunosc nici pe jumătate din cât mi-aș dori
și țin la jumătate dintre voi doar pe jumătate din cât ați merita.
Am lucruri de făcut.
Am amânat asta prea mult...
Cu regret vă anunț că acesta este sfârșitul.
Voi pleca acum.
Rămâneți cu bine !
Adio !
Îți închipui, probabil, că ai făcut o chestie tare isteață.
Zău, Gandalf ! Nu le-ai văzut fețele ?
Existe multe inele magice, dar nici unul n-ar trebui folosit nechibzuit !
A fost doar o mică distracție !
Dar probabil că ai dreptate, ca întotdeauna.
- O să stai cu un ochi pe Frodo, nu ? - Cu amândoi.
De câte ori mă voi putea lipsi de ei.
- Îi las totul. - Cum rămâne cu inelul ?
- O să i-l lași și pe el ? - Da, da...
E într-un plic acolo, pe raft.
Nu, stai...
E aici, în buzunarul meu.
Nu e... Nu-i așa că e ciudat ?
Dar, la urma urmei... De ce nu ?
- De ce nu l-aș păstra ? - Trebuie să lași aici inelul, Bilbo.
E chiar așa de greu ?
Nu...
Și da.
Nu-mi vine să mă despart de el.
E al meu ! Eu l-am găsit ! A venit la mine !
- Nu e cazul să te înfurii. - Când mă înfurii, e din vina ta !
E al meu.
E doar al meu ! Neprețuitul meu !
Neprețuit ? A mai fost numit așa înainte, dar nu de tine.
Ce te privește pe tine ce fac cu lucrurile mele ?
Cred că ai avut inelul destul de mult.
- Îl vrei pentru tine ! - Bilbo Baggins !
Nu mă confunda cu un scamator de bâlci !
Nu încerc să te jefuiesc.
Încerc să te ajut.
În toți acești ani, am fost prieteni.
Ai încredere în mine, așa cum ai mai avut. Lasă-l.
Ai dreptate, Gandalf.
Inelul trebuie să fie al lui Frodo.
E târziu și drumu-i lung. Da, e timpul...
Bilbo...
Inelul ți-a rămas în buzunar.
Da...
M-am gândit cum să-mi închei cartea:
Și a trăit mulți ani fericiți, până la sfârșitul zilelor.
Și sunt sigur că așa vei face, prieten drag.
Cu bine, Gandalf !
Cu bine, dragă Bilbo !
Până când ne vom revedea...
E al meu. Numai al meu ! Neprețuitul meu !
Ghicitori în întuneric...
Bilbo !
Neprețuitul meu...
Neprețuit...
A plecat, nu-i așa ?
A vorbit atât de mult despre plecare, încât nu mai credeam că o s-o facă.
Gandalf...
Inelul lui Bilbo ! S-a dus să stea la elfi.
Ți-a lăsat ție Bag End.
Împreună cu toate bunurile lui.
Inelul e al tău acum.
Nu-l ține la vedere.
- Unde pleci ? - Trebuie să rezolv niște treburi.
- Ce treburi ? - Întrebările necesită răspunsunsuri.
Dar abia ai venit ! Nu înțeleg.
Nici eu.
Ține-l bine ascuns. Ține-l la loc sigur.
Baggins !
Shire !
Baggins !
Anul 3.434 a Celei de-a Doua Ere.
Urmarea domniei lui Isildur. Marele rege din Gondor,
și găsirea Inelului Puterii.
A venit la mine. Inelul Suprem. El va fi simbolul domniei mele.
Soarta tuturor din neamul meu va fi legată de soarta lui,
căci nu voi risca să fac vreun rău Inelului.
E neprețuit pentru mine,
deși l-am dobândit cu prețul unei mari suferințe.
Însemnele de pe el încep să se stingă.
Literele, ca de flacără, aproape au dispărut.
A rămas un secret pe care doar focul îl poate spune.
Shire...
Baggins...
Aici nu e nici un Baggins. Toți sunt din Hobbiton.
Într-acolo.
Noapte bună !
Noapte bună, Sam !
E ascuns ? E la loc sigur ?
Ce faci ?
Întinde mâna, Frodo !
E încă rece.
Ce vezi ?
Vezi ceva ?
Nimic. Nu e nimic.
Stai...
Sunt niște înscrisuri.
Par litere elfice. Nu le pot citi.
Puțini sunt cei care pot.
Însemnele sunt în limba din Mordor, pe care nu o voi rosti aici.
Mordor !
În limba obișnuită ar suna cam așa:
"Un inel să le adune pe toate, un inel să le găsească,"
"un inel să le aducă pe toate și-n întuneric să le unească."
Acesta e Inelul Suprem, făurit de Lordul Întunericului, Sauron,
în flăcările Muntelui Doom.
Cel pe care Isildur l-a luat chiar de pe mâna lui Sauron.
Bilbo l-a găsit... În grota lui Gollum.
Da. Timp de 60 de ani, Inelul, a stat liniștit în mâinile lui Bilbo,
dându-i ani lungi de viață, făcându-l să nu îmbătrânească.
Dar lucrurile s-au schimbat, Frodo. Răul se reface în Mordor.
Inelul s-a trezit.
A auzit chemarea stăpânului său.
Dar a fost distrus ! Sauron a fost distrus !
Nu, Frodo.
Spiritul lui Sauron a îndurat.
Forța sa de viață este legată de Inel, iar Inelul a supraviețuit.
Sauron s-a întors.
Orcii lui sunt tot mai numeroși.
Fortăreața lui de la Barad-dur e reconstruită în Mordor.
Lui Sauron îi mai trebuie doar acest Inel
pentru a aduce iar întunericul peste toate ținuturile.
Îl caută.
Îl caută fără încetare. Toate gândurile lui sunt îndreptate spre el.
Inelul, mai presus de orice,
vrea să se întoarcă în mâna stăpânului său.
Sunt unul și același, Inelul și Lordul Întunericului.
Frodo, nu trebuie să-l găsească niciodată !
În regulă ! O să-l punem departe.
O să-l ascundem și n-o să mai vorbim de el.
Nimeni altcineva nu știe că e aici, nu-i așa ?
Nu-i așa, Gandalf ?
Mai știa cineva că Bilbo avea Inelul.
L-am căutat pretutindeni pe acel Gollum.
Dar dușmanul l-a găsit primul.
Nu știu cât l-au torturat,
dar, printre urlete și vorbe fără șir au deslușit două cuvinte...
Shire !
Baggins !
Shire... Baggins...
Dar asta o să-i îndrume aici !
Cine e acolo ?
Ia-l, Gandalf !
- Ia-l ! - Nu, Frodo.
- Trebuie să-l iei ! - Nu-mi poți oferi acest Inel !
- Ți-l dau ție ! - Nu mă tenta, Frodo !
Nu vreau să-l iau, nici măcar pentru a-l ține în siguranță.
Trebuie să înțelegi, Frodo...
Aș putea folosi acest Inel din dorința de a face bine.
Dar, prin mine, ar căpăta puteri prea mari și teribile
pentru a fi imaginate.
- Dar nu poate rămâne în Shire ! - Nu !
Nu poate.
Ce trebuie să fac ?
- Să pleci. Și cât mai repede. - Unde să mă duc ?
Departe de Shire. În satul Bree.
Bree...
Tu ce vei face ?
O să te aștept, la hanul "Poneiul în două picioare".
- Și Inelul va fi în siguranță acolo ? - Nu știu, Frodo.
Nu am nici un răspuns.
Trebuie să vorbesc cu conducătorul ordinului meu.
E înțelept și puternic. Ai încredere în mine, Frodo. El va ști ce-i de făcut.
Va trebui să lași în urmă numele de Baggins.
Cu acel nume nu ești în siguranță dincolo de Shire.
Călătorește numai ziua. Și stai departe de drumuri !
Pot străbate țara destul de ușor.
Dragul meu Frodo... Hobbiții sunt, cu adevărat, niște ființe uluitoare.
Poți să înveți totul despre obiceiurile lor într-o lună.
Cu toate astea, după o sută de ani, încă te pot lua prin surprindere.
Jos !
Spune tot, Samwise Gamgee ! Trăgeai cu urechea ?
Nu trăgeam cu urechea, sincer ! Tundeam iarba de sub fereastră.
E cam târziu să aranjezi florile, nu crezi ?
- Am auzit voci... - Ce ai auzit ? Vorbește !
Nimic important.
Am auzit ceva despre un inel, un lord întunecat și sfârșitul lumii...
Vă rog, domnu' Gandalf, nu-mi faceți rău !
Nu mă preschimbați în ceva nefiresc !
Nu ?
Poate n-o s-o fac.
M-am gândit la ceva mult mai potrivit pentru tine.
Hai, Samwise ! Ține pasul !
Fiți atenți amândoi !
Dușmanul are mulți spioni: păsări, bestii...
E în siguranță ?
Să nu-l pui în deget niciodată,
căci spionii lui Sauron vor fi atrași de puterea lui.
Nu uita, Frodo: Inelul încearcă să ajungă înapoi la stăpânul lui.
El vrea să fie găsit.
Asta e !
Ce să fie ?
Încă un pas și voi fi mai departe de casă decât am fost vreodată.
Hai, Sam !
Amintește-ți vorbele lui Bilbo:
E o treabă periculoasă să ieși pe ușă.
Ajungi să mergi pe drum și, dacă nu ești atent,
nu se știe până unde poți ajunge.
Fumul se înalță deasupra Muntelui Doom.
E deja târziu, iar Gandalf cel Gri vine la Isengard, să-mi ceară sfaturi.
De aceea ai venit, nu-i așa ?
- Vechiul meu prieten... - Saruman...
- Ești sigur de toate astea ? - Fără urmă de îndoială.
Deci Inelul Puterii a fost găsit.
În toți acești ani, a fost în Shire.
- Chiar sub nasul meu ! - Dar tu nu ai știut să vezi.
Dragostea ta pentru Hobbiți ți-a încețoșat mințile.
Dar avem timp destul să ne împotrivim lui Sauron, dacă ne mișcăm repede.
Timp ?
Cât timp crezi că mai avem ?
Sauron și-a recăpătat o mare parte din forțele sale.
Încă nu poate prinde formă fizică,
dar spiritul lui nu și-a pierdut nimic din putere.
Prizonier în fortăreața lui, Lordul din Mordor vede tot.
Privirea lui răzbate dincolo de nori, întuneric, pământ sau trupuri.
Știi despre ce vorbesc, Gandalf.
Un Ochi imens, lipsit de gene, înconjurat de flăcări.
Ochiul lui Sauron...
Adună în preajma lui tot ce e malefic.
Foarte curând, armata lui va fi destul de puternică pentru a ataca Pământul de Mijloc.
Știi tu asta ?
De unde ?
Am văzut.
Globul de cristal e o unealtă periculoasă, Saruman.
De ce ?
De ce ne-am teme să-l folosim ?
Nu se știe unde sunt pietrele atotvăzătoare care s-au pierdut.
Nu putem ști cine mai privește.
E mai târziu decât ți-ai închipuit.
Armata lui Sauron s-a pus deja în mișcare.
- Cei Nouă au părăsit Minas Morgul. - Cei Nouă ?
Au traversat râul Isen în această dimineață,
deghizați în călăreți în negru.
- Au ajuns în Shire ? - Vor găsi Inelul.
- Și-l vor ucide pe cel care îl poartă. - Frodo !
Doar nu crezi că un hobbit se poate împotrivi lui Sauron.
Nu există nici unul capabil.
În fața puterilor Mordor-ului nu poate exista victorie.
Trebuie să ne alăturăm lor, Gandalf.
Trebuie să ne alăturăm lui Sauron.
Așa ar fi înțelept, prietene.
Spune-mi, prietene...
Când a renunțat Saruman cel Înțelept la judecată și a ales nebunia ?
Ți-am oferit șansa să mă ajuți de bunăvoie,
dar ai ales calea suferinței !
Domnu' Frodo ?
- Credeam că te-am pierdut. - Ce tot spui ?
- Gandalf mi-a spus ceva. - Ce ți-a spus ?
"Nu cumva să-l pierzi, Samwise Gamgee !" Și nici nu itenționez.
Sam, nici n-am ieșit din Shire. Ce ar putea să se întâmple ?
- Frodo ! Merry, e Frodo Baggins. - Salut, Frodo.
Dă-te jos de pe el !
Ce înseamnă toate astea ?
- Ați furat din recolta lui Maggot ! - Da.
Vino înapoi !
Pleacă de pe pământul meu ! O să vezi tu când te-oi prinde !
Nu înțeleg de ce e așa de furios. Sunt doar niște morcovi.
Și câteva verze. Și sacii de cartofi pe care i-am furat săptămâna trecută.
- Și ciupercile, săptămâna cealaltă. - Da, Pippin.
Ideea era că reacționează cam exagerat.
Fugiți !
A fost cât pe-aci !
Cred că mi-am rupt ceva.
Să ai încredere într-un Brandybuck și-un Took !
Ce e ? Era doar o scurtătură.
Scurtătură către ce ?
Ciuperci !
E a mea !
E frumoasă, Merry.
Uite una frumoasă, Sam !
Cred că ar trebui să ieșim de pe drum.
Ieșiți de pe drum ! Repede !
Liniște !
Ce a fost asta ?
Vezi ceva ?
Nu, nimic.
Ce se întâmplă ?
Călărețul negru căuta ceva. Sau pe cineva...
Frodo ?
Jos !
Trebuie să ies din Shire.
Eu și Sam trebuie să ajungem la Bree.
Bine.
Bucklebury Ferry ! Veniți cu mine !
Fugiți !
Pe aici ! După mine !
Fugi !
Dezleagă funia, Sam !
Frodo !
Fugi, Frodo !
- Frodo ! - Repede !
- Hai ! Mai repede ! - Sari !
Cât e până la cea mai apropiată trecătoare ?
Podul Brandywine. 20 de mile.
Haideți !
Ce vreți ?
Mergem la "Poneiul în două picioare".
Hobbiți ! Și încă patru !
- Ce vă aduce la Bree ? - Vrem să stăm la han.
Treburile noastre ne privesc numai pe noi.
Desigur, tinere domn. N-am vrut să vă supăr.
Dar trebuie să pun întrebări, după lăsarea întunericului.
Se-aude zvon că ar umbla pe-aici niște străini ciudați.
Nu poți fi niciodată prea precaut.
La o parte ! Uită-te pe unde mergi !
Poneiul în două picioare
Scuzați-mă...
Bună seara, tineri domni !
Dacă doriți, avem camere pentru hobbiți foarte plăcute. Domnule...
Underhill. Mă numesc Underhill.
Underhill...
Suntem prieteni ai lui Gandalf cel Gri. Îi puteți spune că am sosit.
Gandalf ?
Da ! Îmi amintesc de el. În vârstă, cu o barbă mare și o pălărie țuguiată.
Nu l-am văzut de șase luni.
Acum ce facem ?
O să vină, Sam.
La o parte din calea mea !
- Ce e asta ? - Asta, prietene, se numește halbă.
Se aduce în halbe ?
- Mă duc să iau una. - Ai băut deja o jumătate !
Tipul ăla nu face altceva decât să se holbeze la tine, de când am venit.
Scuzați-mă...
Cine este omul acela din colț ?
Unul dintre Pribegi, oamenii aceia primejdioși care străbat sălbăticiile.
Nu-i știu numele adevărat, dar pe aici este cunoscut drept Strider.
Strider...
Baggins...
Baggins ? Sigur că știu un Baggins !
E chiar acolo. Frodo Baggins.
E vărul meu. Văr primar din partea mamei și văr de-al doilea...
- Pippin ! - Ușurel...
Nu te poți ascunde...
Te văd.
Nu există viață în pustietate.
Doar... moarte.
Atragi prea mult atenția asupra ta, domnule "Underhill".
Ce dorești ?
Mai multă prudență. Ceea ce duci cu tine nu e un fleac.
- Nu duc nimic. - Desigur.
Și eu pot evita să fiu văzut, dar să dispari cu totul e un talent rar.
Cine ești ?
- Ți-e teamă ? - Da.
Nici pe departe cât ar trebui. Știu ce te vânează.
Dă-i drumul sau o să ai de-a face cu mine, lunganule !
Ești tare îndrăzneț, pentru un hobbit. Dar asta nu o să te salveze.
Nu-l mai poți aștepta pe vrăjitor, Frodo. Ei se apropie.
Ce sunt ?
Au fost cândva oameni. Mari regi ai oamenilor.
Apoi Sauron i-a prins în mreje. Le-a dat nouă Inele ale Puterii.
Orbiți de lăcomie, ei le-au luat fără să stea pe gânduri.
Apoi Întunericul i-a capturat, unul câte unul.
Acum sunt sclavii puterii lui.
Ei sunt Nazgul. Spiritele Inelului... Nici vii, nici morți.
Ei simt în fiece clipă prezența Inelului,
sunt atrași de puterea lui. Nu vor înceta nici o clipă să te vâneze.
- Unde ne duci ? - În sălbăticie.
De unde știm că acest Strider este prieten cu Gandalf ?
Nu avem de ales. Trebuie să ne încredem în el.
Unde ne duce ?
La Rivendell, maestre Gamgee. La casa lui Elrond.
Ați auzit ? Rivendell ! O să-i vedem pe elfi !
Domnilor ! Ne oprim doar la căderea nopții.
- Și micul dejun ? - L-ai luat deja.
Pe primul, da. Dar al doilea ?
Nu cred că a auzit de al doilea mic dejun, Pip.
Dar de gustarea de la 11 ?
De prânz, de ceaiul de după-amiază, de cină și cina târzie ?
- De ele știe, nu-i așa ? - Eu nu mi-aș pune mari speranțe.
Pippin !
Puterile Isengard-ului așteaptă porunca ta,
Sauron, Lord al Pământului !
Construiește-mi o armată demnă de Mordor.
Care sunt ordinele Mordor-ului, Stăpâne ? Ce poruncește Ochiul ?
Avem multă treabă.
Copacii sunt puternici, Stăpâne. Au rădăcini adânci.
Doborâți-i pe toți !
Aici a fost cândva marele turn de pază al lui Amon Sul.
Rămânem aici peste noapte.
Astea sunt pentru voi. Țineți-le aproape.
Mă duc să arunc o privire.
Stați aici !
Roșia mea a plesnit.
- Îmi dai niște costiță ? - Vrei o roșie, Sam ?
- Ce faceți ? - Roșii, cârnați, costiță prăjită.
- Ți-am păstrat și ție, Frodo. - Stingeți focul, proștilor !
Îmi place ! Cenușă pe roșia mea !
Fugiți !
Înapoi, demoni !
Frodo !
Sam...
Strider !
Ajută-l !
A fost înjunghiat cu un pumnal Morgul.
Nu știu să vindec așa ceva. Are nevoie de leacurile elfilor.
Repede !
Mai e drum de șase zile până la Rivendell ! N-o să reziste atât !
Fii tare, Frodo !
Gandalf !
Domnu' Frodo ? E tot mai rece !
O să moară ?
O să treacă în Tărâmul Umbrelor. O să devină o fantomă, asemenea lor.
- Se apropie ! - Sam, știi cum arată planta athelas ?
- Athelas ? - Frunza-regelui.
E o iarbă de leac.
Ar putea să încetinească efectul otrăvii. Grăbește-te !
Ce-i asta ? Un Pribeag luat prin surprindere ?
Frodo !
Sunt Arwen. Am venit să te ajut.
Ascultă-mi glasul... Întoarce-te spre Lumină.
Cine e ?
Frodo !
- E o elfă. - Se stinge...
N-o să mai reziste mult.
Trebuie să-l ducem la tatăl meu.
- Vă caut de două zile. - Unde îl duci ?
Sunt cinci Călăreți Negri pe urmele voastre.
Nu știu unde sunt ceilalți patru.
Rămâi cu hobbiții. O să vă trimit cai.
Eu călăresc cel mai rapid. Îl duc eu.
Drumul e prea periculos.
Ce spun ?
Dacă reușesc să trec râul, puterea poporului meu îl va apăra.
Nu mă tem de ei.
Arwen, du-l cât poți de repede. Și nu privi înapoi !
Ce faci ? Călăreții Negri sunt prin preajmă !
Lasă-l pe jumătate-de-om !
Dacă îl vreți, veniți să-l luați !
Nu !
Nu, Frodo !
Nu renunța, Frodo ! Nu acum !
Harul pe care mie mi l-ai dat trece-i-l acum lui.
Cruță-i viața ! Salvează-l.
- Unde sunt ? - În casa lui Elrond.
Și e ora zece, în dimineața zilei de 24 octombrie, dacă vrei să știi.
- Gandalf ! - Da, sunt aici.
Și tu ești norocos că te afli aici.
Câteva ore să mai fi trecut
și n-am mai fi putut face nimic pentru tine.
Dar ai ceva tărie în tine, dragul meu hobbit.
Ce s-a întâmplat, Gandalf ?
- De ce n-ai venit la întâlnire ? - Îmi pare rău, Frodo.
Am fost reținut.
Prietenia lui Saruman nu e lucru de care să poți scăpa.
O mișcare greșită cheamă o alta.
S-a sfârșit !
Supune-te puterii Inelului sau vei fi distrus !
Există un singur Stăpân al Inelului.
O singură ființă îl poate supune vrerii sale.
Și acesta nu-și împarte puterea.
Așadar, ai ales moartea !
Gandalf ? Ce este ?
Nimic, Frodo...
Frodo !
- Sam ! - Ce binecuvântare ! Te-ai trezit !
Sam aproape că nu s-a mișcat de lângă tine.
Am fost foarte îngrijorați. Nu-i așa, domnu' Gandalf ?
Datorită îndemânării lui Elrond, începi să te vindeci.
Bun venit în Rivendell, Frodo Baggins.
- Bilbo ! - Salutare, Frodo, flăcăule.
Până acolo și înapoi... Povestea unui hobbit, de Bilbo Baggins...
E minunat !
Am vrut să mă întorc să mai văd o dată minunile Codrului Întunecat,
Târgul Lacului, să văd iar Muntele Singuratic...
Dar, se pare că, bătrânețea m-a ajuns din urmă.
Îmi lipsește Shire...
Toată copilăria am visat cu ochii deschiși că eram în altă parte.
Plecat cu tine, în una din aventurile tale.
Dar propria mea aventură s-a dovedit a fi cu totul altfel...
Nu sunt ca tine, Bilbo.
Băiatul meu drag !
- Ce am uitat oare ? - Ți-ai și strâns lucrurile ?
- Nu strică să fii gata de drum. - Dar voiai să-i vezi pe elfi.
- Așa e. - Mai mult decât orice altceva.
Da. Doar că...
Am făcut ceea ce voia Gandalf, nu ?
Am adus Inelul aici, în Rivendell și mă gândeam că,
acum că te-ai mai vindecat, o să plecăm. Spre casă.
Ai dreptate, Sam.
Am făcut ceea ce trebuia să facem.
Inelul va fi în siguranță în Rivendell.
Sunt gata să plec acasă.
Încep să-i revină puterile.
Rana aceea nu se va vindeca pe deplin niciodată.
O va avea tot restul vieții.
Purtând Inelul cale atât de lungă,
hobbitul a arătat o rezistență uimitoare Răului Inelului.
A fost o povară pe care n-ar fi trebuit niciodată s-o poarte.
- Nu-i mai putem cere nimic lui Frodo. - Gandalf, dușmanul se pune în mișcare.
Sauron își adună forțele la Est. Ochiul lui este fixat pe Rivendell.
Și mi-ai spus că Saruman ne-a trădat.
Lista noastră de aliați este tot mai subțire.
Trădarea lui merge mai departe decât știi.
Saruman a combinat orci cu goblini. Creează o armată în Isengard.
O armată care se poate deplasa sub lumina soarelui și poate acoperi distanțe mari cu rapiditate.
Saruman vine să ia Inelul.
Puterea elfilor nu-i poate sta împotrivă.
Nu ne putem lupta deodată și cu Mordor și cu Isengard !
Gandalf... Inelul nu poate rămâne aici.
Primejdia aceasta pândește tot Pământul de Mijloc.
Ei trebuie să decidă cum îi vor pune capăt.
Vremea elfilor a trecut. Poporul meu părăsește aceste ținuturi.
Spre cine vă veți îndrepta, după plecarea noastră ? Spre dwarfi ?
Ei se ascund în munți căutând bogății. Nu le pasă de necazurile altora.
În oameni trebuie să ne punem acum speranțele.
În oameni ?
Oamenii sunt slabi. Rasa oamenilor se stinge.
Sângele Numenor-ului s-a risipit,
iar mândria și onoarea lui au fost uitate.
Din cauza oamenilor a supraviețuit Inelul !
Am fost acolo, Gandalf.
Am fost acolo, acum trei mii de ani...
Când Isildur a luat Inelul.
Am fost de față în ziua în care puterea oamenilor a dat greș.
Repede, Isildur ! După mine !
L-am dus pe Isildur în inima Muntelui Doom,
acolo unde fusese făurit Inelul, singurul loc unde putea fi distrus.
Aruncă-l în flăcări !
- Distruge-l ! - Nu.
Isildur !
Ar fi trebuit să se sfârșească în acea zi, dar Răului i s-a permis să trăiască.
Isildur a păstrat Inelul. Stirpea regală s-a stins.
Nu mai este putere în lumea oamenilor.
- Nu sunt uniți, n-au un conducător. - Există un om care i-ar putea uni.
Cineva care ar putea revendica tronul din Gondor.
A renunțat la drumul acesta acum foarte mult timp.
A ales exilul.
Rămășițele din Narsil...
Sabia care a tăiat degetul pe care Sauron avea Inelul.
E încă ascuțită...
Cu nimic mai mult decât o sabie ruptă.
De ce te temi de trecut ?
Ești urmașul lui Isildur, nu Isildur însuși.
Nu ești legat de destinul lui.
Același sânge curge prin venele mele.
Aceeași slăbiciune...
Va veni vremea ta.
Vei avea de înfruntat același rău. Și tu îl vei înfrânge.
Umbra nu s-a întins până aici.
N-a pus stăpânire pe tine... Nici pe mine.
Îți amintești prima noastră întâlnire ?
Credeam că am visat.
Au trecut mulți ani.
Atunci nu aveai grijile pe care le ai acum.
Îți amintești ce ți-am spus ?
Ai spus că îți legi soarta de a mea,
renunțând la viața nemuritoare a poporului tău.
Și îmi respect cuvântul. Prefer să trăiesc o viață alături de tine,
decât să înfrunt eternitatea stând singură.
Aleg o viață de muritor.
- Nu-mi poți da asta ! - Eu singură decid cui i-l dau.
Ca și inima mea.
Străini din ținuturi îndepărtate, prieteni vechi...
Ați fost chemați aici pentru a riposta amenințării din Mordor.
Pământul de Mijloc e la un pas de distrugere. Nimeni nu-i poate scăpa.
Trebuie să vă uniți sau veți pieri.
Soarta tuturor raselor e legată de acest blestem.
Adu Inelul în față, Frodo !
Așadar, e adevărat...
E un dar.
Un dar din partea dușmanilor din Mordor. De ce să nu folosim acest Inel ?
Vreme îndelungată, tatăl meu, Regele din Gondor,
a ținut la distanță primejdia din Mordor.
Cu sângele poporului nostru a fost plătită liniștea popoarelor voastre.
Dați-i Gondorului arma dușmanului ! Lăsați-ne s-o folosim împotriva lui !
Nu-l poți mânui. Nimeni nu poate.
Inelul ascultă doar de Sauron. Nu are un alt stăpân.
Și ce știe un Pribeag despre aceste lucruri ?
Nu este un Pribeag oarecare !
Este Aragorn, fiul lui Arathorn.
Îi datorezi supunere.
Aragorn...
El e urmașul lui Isildur...
Și urmaș la tronul din Gondor.
Ia loc, Legolas.
Gondor-ul n-are rege.
Gondor-ul n-are nevoie de rege.
Aragorn are dreptate. Nu-l putem folosi.
Există o singură soluție.
Inelul trebuie distrus.
Ce mai așteptăm ?
Inelul nu poate fi distrus, Gimli, fiu al lui Glóin,
de nici un obiect pe care noi îl posedăm.
Inelul a fost făurit în flăcările Muntelui Doom.
Doar acolo poate fi distrus.
Trebuie dus adânc în Mordor
și aruncat înapoi în flăcările de unde a ieșit.
Unul dintre voi trebuie să facă asta.
Nu poți să intri așa, pur și simplu, în Mordor.
Porțile sale negre nu sunt păzite numai de orci.
Este un Rău acolo care nu doarme.
Și Ochiul cel Mare veghează mereu.
E un ținut arid, pustiit, ciuruit de focuri, cenușă și praf.
Până și aerul pe care-l respiri este un fum otrăvitor.
Nici cu zece mii de oameni nu poți face asta. E o prostie.
N-ai auzit nimic din ce a spus Elrond ?
- Inelul trebuie distrus ! - Și crezi că tu o poți face !
Și, dacă dăm greș, ce se va întâmpla când Sauron va pune iar mâna pe Inel ?
Prefer să mor, decât să văd Inelul în mâinile unui elf !
Nimeni nu are încredere în elfi !
Îl voi duce eu.
Îl voi duce eu !
Eu voi duce Inelul în Mordor.
Deși...
Nu știu drumul până acolo.
O să te ajut să duci povara asta, Frodo Baggins,
atât timp cât îți este dat s-o duci.
Dacă prin viața sau moartea mea te pot proteja, o voi face.
Ai sabia mea !
Și arcul meu !
Și securea mea !
Soarta noastră depinde de tine, micuțule.
Dacă aceasta este, într-adevăr, vrerea acestui Sfat,
Gondor-ul o va duce la îndeplinire.
Domnu' Frodo nu pleacă fără mine !
Nu puteți să stați despărțiți,
nici măcar când el e chemat la un consiliu secret și tu nu.
Mergem și noi !
Va trebui să ne legați ca să ne împiedicați s-o facem !
Aveți nevoie de ființe inteligente pentru acest fel de... misiune...
cerere... treabă.
Atunci, tu n-ai ce căuta acolo, Pip.
Nouă camarazi...
Așa să fie !
Voi veți fi Frăția Inelului !
Grozav !
Unde mergem ?
Vechea mea sabie... Sting.
Ia-o !
- E atât de ușoară ! - Da, a fost făcută de elfi.
Tăișul ei capătă o strălucire albăstruie când sunt orci prin preajmă.
În astfel de vremuri, băiete drag, trebuie să ai mare grijă.
Uite un lucru foarte frumos.
Mithril !
E ușor ca un fulg și dur ca solzii unui dragon.
Să te ajut să ți-o pui. Haide !
Vechiul meu inel...
Mi-ar plăcea foarte mult să-l mai ating pentru ultima dată.
Îmi pare rău că am adus asta asupra ta, băiate.
Îmi pare rău că trebuie să duci povara asta.
Îmi pare rău pentru tot...
Trebuie să ținem acest traseu, spre Vest de Munții Cețoși, timp de 40 de zile.
Dacă norocul e de partea noastră, vom mai prinde deschis drumul spre Rohan.
De acolo, vom coti spre Est, către Mordor.
Bine ! Foarte bine !
- Mișcă-ți picioarele ! - Bravo, Pip !
- Mulțumesc. - Mai repede !
Dacă vrea cineva să afle părerea mea, deși nu pare nimeni interesat,
eu zic că am ales drumul cel lung.
Gandalf, putem traversa munții prin Minele din Moria.
Vărul meu Balin ne va primi împărătește.
Nu, Gimli, n-aș lua drumul prin Moria, decât dacă n-aș mai avea de ales.
Îmi pare rău !
Prinde-l !
- Pentru Shire ! - Ține-l, Merry !
Mi-ai prins mâna !
- Ce e aia ? - E doar o umbră de nor.
Se mișcă repede.
Împotriva vântului.
- Crebaini din Dundland ! - Ascundeți-vă !
- Repede ! - La adăpost !
Spionii lui Saruman ! Trecătoarea din Sud e supravegheată.
Va trebui să ne îndreptăm spre Trecătoarea Caradhras.
Frodo !
Boromir !
Ce lucru ciudat... Să îndurăm atâta teamă și îndoieli,
din cauza unui lucru atât de mic.
Atât de micuț...
Boromir !
Dă-i Inelul lui Frodo !
Cum dorești.
Mie nu-mi pasă.
Așadar, Gandalf, încerci trecătoarea Caladhras...
Și dacă asta eșuează, pe unde vei merge ?
Dacă muntele te va învinge, o să riști un drum și mai periculos ?
Se aude o voce înfricoșătoare.
E Saruman !
Încearcă să doboare muntele peste noi !
- Gandalf, trebuie să ne întoarcem ! - Nu !
Trebuie să coborâm de pe munte ! Să mergem spre Rohan,
apoi pe drumul dinspre Est, către orașul meu !
Drumul ăsta ne duce prea aproape de Isengard !
Dacă nu putem trece peste munte, să mergem pe dedesubt.
Să traversăm prin Minele din Moria.
Moria... Te temi să intri în acele mine.
Dwarfii au săpat acolo cu prea mare lăcomie și prea adânc.
Știi ce au trezit în adâncurile din Khazad-dum...
Umbră și foc.
Să hotărască Purtătorul Inelului.
Frodo ?
Vom merge prin mine.
Așa să fie !
Pereții Moriei...
Să vedem...
Ithildin... Reflectă doar lumina stelelor și a lunii.
Scrie: "Porțile lui Durin, Lordul Moriei".
- "Rostește, prietene, și intră." - Ce crezi că înseamnă asta ?
E simplu. Dacă ești prieten, spui parola și porțile se deschid.
O mină nu e un loc potrivit pentru un ponei.
Nici chiar pentru unul atât de curajos ca Bill.
Cu bine, Bill.
Du-te, Bill. Hai, pleacă.
Nu-ți face griji, Sam. Știe drumul spre casă.
Nu tulbura apa !
Nu are nici un rost.
E o ghicitoare...
Rostește "prietene" și intră.
Cum se spune "prieten" în limba elfilor ?
Mellon.
În curând, stăpâne elf, vei cunoaște faimoasa ospitalitate a dwarfilor.
Focuri mari, multă bere și carne roșie de pe os.
Acesta, prietene, e casa vărului meu Balin.
Iar ei îi spun "mină". Mină !
Asta nu e mină, e un mormânt.
Nu...
Nu !
Goblini !
Să mergem spre Rohan. Nu trebuia să venim aici !
Ieșiți de aici ! Afară !
- Frodo ! - Ajutor !
Strider !
Aragorn !
Frodo !
În mină !
- Legolas ! - În grotă !
Fugiți !
Acum nu ne-a mai rămas decât o singură soluție.
Trebuie să înfruntăm întunericul adânc din Moria.
Fiți atenți.
Există lucruri mai vechi și mai cumplite decât orcii,
în adâncurile pământului.
Nu faceți zgomot. E drum de 4 zile până în cealaltă parte.
Să sperăm că prezența noastră va trece nebăgată în seamă.
Pippin !
Nu-mi amintesc de locul ăsta.
- Ne-am rătăcit ? - Nu.
- Eu cred că da. - Taci, Gandalf se gândește.
- Merry ? - Ce-i ?
Mi-e foame.
E ceva acolo jos !
E Gollum.
- Gollum ? - Ne urmărește de 3 zile.
A scăpat din temnița de la Barad-dur ?
A scăpat, sau a fost lăsat să scape.
Urăște și iubește Inelul așa cum urăște și se iubește pe sine.
Nu va scăpa niciodată de nevoia disperată de a-l avea.
Păcat că Bilbo nu l-a ucis când a avut șansa !
Păcat ?
Păcatul a fost cel care i-a oprit mâna lui Bilbo.
Mulți dintre cei care trăiesc merită să moară.
Și mulți din cei care au murit meritau să trăiască.
Le poți da tu viața, Frodo ?
Nu te grăbi să împarți dreptatea și moartea.
Nici cei mai înțelepți nu pot vedea totul.
Inima îmi spune că Gollum mai are încă de jucat un rol, bun sau rău,
înainte ca totul să se termine.
Păcatul lui Bilbo s-ar putea să lase o amprentă.
Aș fi vrut ca Inelul să nu fi ajuns la mine.
Aș fi vrut ca toate lucrurile astea să se fi întâmplat.
La fel își doresc toți cei ce trăiesc vremuri ca acestea.
Dar nu le stă lor în putere să decidă.
Tot ce putem decide este ce vom face cu timpul care ne-a fost acordat.
Există multe alte forțe care nu dorm, în afară de cea a Răului.
Lui Bilbo i-a fost menit să găsească Inelul.
Ceea ce înseamnă că și ție ți-a fost menit să-l ai.
Și ăsta e un gând încurajator.
Pe acolo !
- Și-a amintit ! - Nu.
Dar de aici vine un aer mai puțin puturos.
Dacă ai dubii, Meriadoc, ia-te după miros.
Risc să fac un strop de lumină.
Iată Marele Regat și Oraș Subteran al dwarfilor !
Nu oricui îi e dat să vadă o asemenea priveliște.
Gimli !
Nu !
"Aici își doarme somnul de veci Balin, fiul lui Fundin, Lordul Moriei".
Așadar, a murit...
E așa cum m-am temut.
Trebuie să plecăm. Nu putem sta aici !
"Au pus stăpânire pe pod și pe cea de-a doua sală."
"Am baricadat porțile, dar asta nu-i va ține prea mult."
"Podeaua se zguduie."
"Bubuituri... Bubuituri din adâncuri."
"Nu putem ieși."
"O umbră se mișcă în întuneric."
"Nu putem ieși."
"Vin..."
Took, neghiobule !
Data viitoare, aruncă-te tu și scutește-ne de prostia ta !
Frodo !
Orci !
Înapoi ! Stați lângă Gandalf !
Au un trol-de-peșteră cu ei.
Lăsați-i să vină !
Mai este un dwarf în Moria care mai respiră !
Încep să mă descurc.
Frodo !
Aragorn !
Frodo !
Nu...
Trăiește !
Sunt teafăr. Nu sunt rănit.
Ar trebui să fi mort.
Lovitura aia ar fi ucis și un mistreț.
Se pare că acest hobbit nu e ceea ce pare la prima vedere.
Mithril !
Ești plin de surprize, dle Baggins.
Către podul din Khazad-dum !
De data asta ce arătare mai e ?
Un Balrog...
Un demon din vremurile antice.
Nici unul dintre voi nu e pe măsura acestui dușman. Fugiți !
Gandalf !
Arată-le drumul, Aragorn !
Podul e aproape.
Fă cum ți-am spus ! Săbiile nu mai sunt de nici un folos aici !
Gandalf !
Merry ! Pippin !
Sam !
Nimeni nu aruncă un dwarf.
Nu de barbă !
Stai...
Ține-te bine !
Apleacă-te în față !
Stai...
Hai !
Peste pod !
Fugiți !
Nu poți trece !
Gandalf !
Sunt slujitorul Focului Secret, mânuitorul flăcării din Anor.
Focul întunecat nu te ajută, flacără din Udun !
Întoarce-te în Umbră !
Nu vei trece !
- Nu ! - Gandalf !
Fugiți, proștilor !
Nu !
Aragorn !
Legolas, ridică-i !
Lasă-i o clipă !
Până la căderea nopții, aceste pante vor fi pline de orci.
Trebuie să ajungem în pădurea Lothlórien.
Hai, Boromir, Legolas, Gimli, ridicați-i !
În picioare, Sam.
Frodo ?
Frodo !
Nu vă depărtați, hobbiților !
Se spune că este o mare vrăjitoare în aceste păduri.
O vrăjitoare-elfă, cu puteri teribile.
Oricine o privește în ochi cade pradă vrăjilor ei.
Frodo...
Și nu mai e văzut niciodată.
Venirea ta la noi este ca pasul unui blestem.
Aduci un mare pericol aici, Purtător al Inelului !
Domnu' Frodo ?
Există un dwarf pe care n-o să-l prindă în vrajă prea ușor !
Am ochi de vultur și urechi de vulpe.
Dwarful respiră așa de tare, încât l-am putea nimeri și-n întuneric.
Haldir din Lorien. Am venit după ajutor.
Avem nevoie de protecția voastră.
Aragorn, pădurea asta e periculoasă. Ar trebui să ne întoarcem.
Ați intrat în regatul Doamnei Pădurii. Nu vă puteți întoarce.
Veniți. Vă așteaptă.
Opt au sosit aici, dar nouă au plecat din Rivendell.
Spuneți-mi, unde e Gandalf ? Că tare aș vrea să vorbesc cu el.
A căzut în Umbră...
Misiunea voastră este pe muchie de cuțit.
O clipă dacă vă rătăciți și totul se va ruina.
Dar mai este speranță, atât timp cât credeți în ea.
Nu lăsați îndoiala să vă intre în suflet.
Mergeți să vă odihniți, că tristețea și drumul v-au obosit.
În noaptea aceasta, veți dormi în pace.
Bun venit, Frodo din Shire, cel care a văzut Ochiul !
Îl jelesc pe Gandalf.
- Ce spun despre el ? - Nu mă lasă inima să-ți spun.
Pentru mine, durerea e prea proaspătă.
Odihnește-te.
Aceste ținuturi sunt bine păzite.
Nu-mi voi găsi odihna aici.
Aud vocea ei în minte.
Vorbește despre tatăl meu și despre căderea Gondor-ului.
Îmi spune: "Chiar și acum mai este speranță."
Dar eu n-o pot vedea.
A trecut multă vreme de când nu mai avem speranță.
Tatăl meu e un om nobil.
Dar domnia lui se stinge,
iar poporul nostru și-a pierdut credința.
El speră că eu voi îndrepta lucrurile. Și o voi face !
Voi readuce la viață gloria Gondor-ului.
L-ai văzut vreodată, Aragorn ?
Turnul Alb din Ecthelion,
care scânteia ca o suliță de argint...
Flamurile lui se înălțau la adierea dimineții.
Ai fost vreodată chemat acasă de de sunetul trompetelor de argint ?
Am văzut Orașul Alb, acum multă vreme.
Într-o zi, drumurile ne vor duce acolo.
Iar gardianul din turn va spune:
"Lorzii din Gondor s-au întors !"
Vrei să privești în Oglindă ?
Ce voi vedea ?
Nici cel mai înțelept nu ți-ar putea spune.
Că Oglinda arată multe lucruri.
Lucruri ce au fost...
Lucruri ce sunt...
Și unele lucruri...
care nu s-au întâmplat încă.
Știu ce ai văzut.
Că acele imagini sunt și în mintea mea.
E ceea ce se va întâmpla dacă vei da greș.
Frăția se destramă. A început deja.
Va încerca să ia Inelul.
Știi despre cine vorbesc.
Unul câte unul, îi va distruge pe toți.
Dacă vrei să mi-l ceri, îți dau ție Inelul Suprem.
Mi-l oferi de bunăvoie.
Nu neg, sufletul meu a dorit de mult să-l aibă.
În locul unui Lord al Întunericului vei avea o Regină !
Nu întunecată, ci frumoasă și cumplită, asemenea zorilor !
Înșelătoare precum marea !
Mai puternică decât barierele pământului !
Toți mă vor iubi și vor dispera !
Am trecut de încercare !
Voi dispărea. Voi pleca spre Vest.
Și voi rămâne Galadriel.
Nu pot să fac asta singur.
Ești Purtătorul Inelului, Frodo.
Cel care poartă Inelul Puterii trebuie să fie singur.
Această sarcină ție ți-a fost dată.
Dacă tu nu vei găsi o cale...
Nimeni n-o va găsi.
Atunci, știu ce trebuie să fac.
Doar că...
Mi-e teamă s-o fac.
Chiar și cea mai mică dintre ființe poate schimba cursul viitorului.
Știi cum au apărut orcii ?
Au fost elfi cândva.
Capturați de puterile Întunericului,
au fost torturați și mutilați.
Niște creaturi cu o formă teribilă de viață.
Care acum...
este perfecționată.
Războinicul meu Uruk-hai...
Cine ți-e stăpân ?
Saruman !
Luați-le urma ! Nu vă opriți până nu îi veți găsi.
Nu veți cunoaște durerea și nici teama.
Veți învăța gustul cărnii de om !
Unul dintre jumătățile-de-ființă, duce cu el ceva de mare valoare.
Adu-mi-i vii și nevătămăți.
Ucide-i pe ceilalți !
Rămas-bun, Frodo Baggins !
Îți dăruiesc lumina lui Eärendil.
Mult adorata noastră stea.
Fie să-ți lumineze calea în locuri întunecate,
acolo unde toate luminile s-au stins.
Frodo...
Argonath !
Cât mi-am dorit să-i pot vedea pe Regii din străvechime.
Strămoșii mei...
Vom trece lacul după căderea nopții.
Ascundeți bărcile. Vom merge mai departe pe jos.
Ne vom apropia de Mordor dinspre Nord.
Da ?
Nu va trebui decât să ne croim drum prin ținutul Emyn Muil,
printr-un labirint plin de stânci ascuțite,
iar după aceea e și mai bine.
Mlaștini împuțite cât vezi cu ochii.
Acesta ne e drumul.
Îți sugerez să te odihnești și să-ți recapeți din puteri, jupâne dwarf.
Să-mi recapăt...
- Ar trebui să plecăm acum. - Nu.
Orcii supraveghează malul de Est.
Trebuie să așteptăm adăpostul întunericului.
Nu malul de Est mă îngrijorează pe mine...
O umbră și-o amenințare a început să-mi crească în minte.
Ceva se apropie de noi. Simt asta.
Să-mi recapăt puterile ? Nu-l lua în seamă, tinere hobbit.
Unde e Frodo ?
Nimeni n-ar trebui să umble singur.
Mai ales tu. Atât de multe depind de tine.
Frodo ?
Știu de ce cauți singurătate.
Suferi. Văd asta zi după zi.
Ești sigur că nu suferi fără rost ?
Sunt și alte căi, Frodo. Putem alege și alte drumuri.
Știu ce vrei să spui. Și ar părea ca un avertisment în inima mea.
Avertisment ? La ce ?
Teamă ne e tuturor, Frodo.
Dar nu trebuie să lăsăm frica să ne distrugă speranța rămasă.
Nu vezi ? Este o nebunie.
Nu există altă cale.
Nu cer decât să am puterea să-mi apăr poporul !
- Împrumută-mi Inelul. - Nu.
De ce te ferești de mine ? Nu sunt hoț.
Nu ești tu însuți !
Ce șanse crezi că ai ?
Te vor găsi. Vor lua Inelul.
Și vei ajunge să implori moartea, înainte să se sfârșească totul !
Prostule !
Doar întâmplarea a făcut să fie al tău ! Ar fi putut fi al meu.
Ar trebui să fie al meu ! Dă-mi Inelul !
- Dă-mi-l ! - Nu !
- Dă-mi Inelul ! - Nu.
Văd acum ce ai de gând !
Îi vei duce Inelul lui Sauron ! Ne vei trăda !
Te arunci în brațele morții și ne tragi pe toți după tine !
Blestemat să fii, împreună cu toți cei din neamul tău !
Frodo ?
Frodo !
Ce am făcut ?
Te rog, Frodo !
Frodo, îmi pare rău !
Frodo ?
- L-a prins în vrajă pe Boromir. - Unde e Inelul ?
Nu te apropia !
Frodo !
- Am jurat să te apăr. - Mă poți apăra de tine însuți ?
Tu l-ai distruge ?
Aragorn...
Elessar !
Aș fi mers cu tine până la capăt.
Până în adâncul flăcărilor din Mordor.
Știu.
Ai grijă de ceilalți. Mai ales de Sam. El nu o să înțeleagă.
Pleacă, Frodo !
Fugi !
Domnu' Frodo !
Găsiți jumătățile-de-ființă !
Elendil !
Aragorn, fugi !
Frodo !
Ascunde-te aici ! Repede !
Vino !
Ce face ?
Pleacă.
- Nu ! - Pippin !
Fugi, Frodo!
- Hei, voi ! - Aici !
- Suntem aici! - Pe aici !
- Merge ! - Știu, fugi !
Cornul din Gondor !
Boromir !
Fugiți !
Nu !
- I-au luat pe micuți ! - Nu te mișca.
Frodo... Unde e Frodo ?
L-am lăsat să plece.
Atunci, tu ai făcut ceea ce eu n-am putut.
Am încercat să-i iau Inelul.
Acum, Inelul e cu neputință de ajuns.
Iartă-mă. N-am priceput.
- V-am dezamăgit. - Nu, Boromir.
Te-ai luptat curajos.
Ți-ai apărat onoarea.
Las-o !
S-a sfârșit.
Rasa oamenilor se va stinge.
Întunericul va acoperi totul, iar orașul meu se va prăbuși în ruină.
Nu știu ce puteri am în sânge,
dar îți jur că nu voi lăsa Orașul Alb să cadă,
nici poporul nostru.
Poporul nostru...
Poporul nostru.
Te-aș fi urmat, fratele meu.
Căpitanul meu...
Regele meu.
Dormi în pace, fiu al Gondor-ului !
Frodo !
Aș fi vrut ca Inelul să nu fi ajuns la mine.
Aș fi vrut ca toate lucrurile astea să nu se fi întâmplat.
La fel își doresc toți cei ce trăiesc asemenea vremuri,
dar nu stă în puterea lor să decidă.
Tot ce poți decide, este ce să faci cu timpul care ți-a fost acordat.
Nu !
Frodo !
- Domnu' Frodo ! - Nu, Sam !
Întoarce-te, Sam !
- Mă duc singur în Mordor. - Sigur că da !
Iar eu vin cu tine !
Nu știi să înoți !
Sam !
Am promis ceva, domnu' Frodo !
Am promis ! "Sam Gamgee, nu cumva să-l lași singur!"
Și nici nu intenționez. Nu intenționez.
Sam...
Vino !
Repede ! Frodo și Sam au ajuns pe malul de Est !
Nu vrei să-i urmărim...
Soarta lui Frodo nu mai este în mâinile noastre.
Atunci, totul a fost în van. Frăția s-a destrămat.
Nu și dacă ne păstrăm credința în noi.
Nu-i vom abandona pe Merry și Pippin torturii și morții.
Nu cât timp mai avem vlagă în noi. Lăsați tot ce nu e de mare trebuință.
Ne vom mișca ușor.
Hai să vânăm niște orci !
Da !
Mordor... Sper că ceilalți au găsit un drum mai sigur.
Strider o să aibă grijă de ei.
Nu cred că îi vom mai vedea vreodată.
Ba s-ar putea să-i mai vedem, domnu' Frodo.
Sam...
Mă bucur că ești cu mine.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro