Приятен ден.
Г-н Тайдмън
Г-н Ласки? AW3 Марти Падански
Г-н Ласки? Аз съм изпълнителния асистент на Ричард Тайдмън.
Приятно ми е да се запознаем. Ще дойдете ли с мен?
Не. Г-н Тайдмън искаше да види, че излитате.
Той ли е в колата? – Да.
Не сме се срещали преди. Мога ли да се представя?
Не е необходимо г-н Ласки.
Както казах, той дойде да се убеди, че излитате.
Благодарете му от мое име.
ПОСЛЕДНИЯТ СТАРТ
Погледнете, сър.
Мемориала Аризона
В момента се намира на 10 метра под водата в изправено положение.
Само 289 човека са оцелели.
Руски траулер.
Какво прави?
Нищо лошо, лови риба!
Ще го взема, сър.
Г-н Ласки, аз съм командир Дан Труман, изпълнителен офицер
Добре дошли на борда. – Благодаря.
Последвайте ме на мостика.
Очистете място 3.
Хело-733 се обръща.
Покачете на 25 възела по вятъра. – Разбрано, Капитане.
Пълен напред. – Разбрано, пълен напред.
Задръж на сто оборота. Разбрах, задръж на сто оборота.
Централен мостик, пълен напред, 100 оборота.
Продължете на фиксиран рул. – Разбрано, Капитане.
Приемете Каг на борда.
Виктор-200, следвай сигнала на Чарли.
Включи 52, Томкет. Томкет 52, включен.
Минус 30 секунди.
Томкет 200. Приближавам се и се подравнявам.
Спускам захвата.
200 леко надясно.
Захвата спуснат и блокиран. - Дайте мощност. Мощност.
Всички индикатори зелени.
Задръжте така.
Задръж. Леко наляво.
В линия си. Изглежда добре.
Идете на позиция, Кет1. Снижете се. Има още самолети за приземяване.
Чух, че работите по проект на Тайдмън Индъстрийз...
към Министерство на Отбраната, нали?
Точно така. – Каква е работата Ви, г-н Ласки?
Системен анализатор. – О, експерт по икономиите, така ли?
Да, може да се каже.
Рязка промяна във времето. – Определено.
Да, наистина.
Здравей, Каг. Изглежда малко странно навън, момчета.
Добре дошли на борда, г-н Ласки. – Благодаря Ви, капитане.
Наближава ли буря? – Не и официално.
Сър, това е командир Деймън, офицер по операциите.
Как сте, г-н Ласки? – Добре, благодаря.
И лейтенант Пери, палубен офицер.
Как сте, сър? – Добре, сър.
Г-н Ласки ще погледне как си вършим работата тук, на борда на Нимиц.
Ще ви помогнем с каквото можем, сър. – Благодаря.
Отплаването ни се забави с два дни...
по заповед на вашия тайнствен шеф. – Съжалявам за това, Капитане...
но се страхувам, че г-н Ричард Тайдмън е също толкова тайнствен и за мен...
колкото и за всички останали. – Два дни.
Вероятно фактът, че Тайдмън е помогнал с проектирането и строежа на този кораб...
му дава някакви специални привилегии.
Капрал Кълман ще ви придружава докато сте на борда.
Насам, сър. – О, г-н Ласки?
За мен ще е удоволствие да вечеряме заедно.
Благодаря Ви Капитане. За мен също.
Бъркам ли или прогнозата на Черния Облак от тази сутрин...
беше за чисто небе и слънце? – Обзалагам се, че искат да не е вярно.
Подай ми рапорта за времето, моля.
Благодаря.
Какво мислите, че е?
Не беше там на сутрешния преглед.
Провери всички проекционни лещи, и ако не е там, провери приемниците.
Разбрано, сър.
Нимиц. Какво е това?
Руски траулер. – Какво искат те?
Голяма риба!
Разпределен сте във вътрешната каюта на навигатора, сър.
Близо до тази на командир Оуенс, нашия летателен офицер.
Багажът Ви пристигна, сър.
Ще бъда отвън, ако се нуждаете от нещо, сър.
Благодаря ви.
Ехо?
"Пасификът във война, командир Ричард Т. Оуенс."
Много добре.
Имаме проблем в комуникацията с пристигащите полети.
Какво искате да кажете? – Дължи се на интерференции от бурята.
Докарай Черния Облак тук горе. – Да, сър.
Слънце и чисто небе.
Искате ли да видите нещо друго? – Извинете?
Какво по дяволите правите в каютата ми? - Ужасно съжалявам.
Вие сте командир Оуенс. Аз съм Уорън Ласки.
Настаниха ме в съседната каюта.
Единственото, на което се наслаждаваме на кораба е личното пространство.
Вероятно защото имаме твърде малко от него.
Разбирам. Надявам се да ми простите.
Знаете ли, от това което прочетох, ръкописът ви е много добър.
имам предвид, наистина много добър.
Благодаря ви. Историк ли сте, г-н Ласки?
Предполагам, че съм по малко от всичко. Работя за Тайдмън Индъстрийз
Каква е вашата работа на борда на този кораб?
Много просто, наблюдавам начина по който хората си вършат работата...
и ако мога да измисля някакви алтернативи
ги записвам и предавам рапорт на Министерството на Отбраната.
Мислите ли, че ще откриете някакви?
Е, винаги има алтернативи, командире.
Г-н Ласки, моля ви, не ги търсете тук.
Извинете ме.
Шефе, Каг е тук.
Джордж, има ли нещо ново от Стантън?
Знаем, че е иностранец, но не можем да говорим с него. Радиото му е заглушено.
Само да имаше повече опит.
Да, Капитане. Да сър. Ето го.
Каг? – Да шкипер?
Колко самолета имаме във въздуха? Само един, сър.
Най-новият ни пилот, Стантън. – Приземете го възможно по-бързо.
Искам да се махна от това време. – Веднага, шкипер.
Иска го веднага долу. Продължавайте опитите.
Въздушен контрол, опитайте отново 412. Пробвайте да се свържете с него отново.
Погледнете на екрана, сър.
Температурата на водата се понижи с 5 градуса...
и дори барометъра дава неправилни показания.
Би трябвало да са много по-ниски, а те са по-високи.
Какво по дяволите е това? – Изглежда циклично, сър.
Един път го има, един - няма.
Един път го има - един няма. Никога не съм виждал подобно нещо.
Върнете разрушителите обратно и ги насочете към Пърл Харбър.
Нямаме нужда от това действие. – Да, сър.
Дръжте по вятъра, докато не приземим Корсер.
Той е един от новите ни пилоти.
Всички единици на Ромео Алфа, тук е Кило Браво.
Тук е 412. Имам индикация за несигурен захват. Край.
Разбрано 412. Несигурен захват. Опитайте пак.
Безполезно. Вече опитвах.
412, връзката е лоша. Доложете състоянието на горивото.
Главен Капитан, Корсерът е в беда. Не може да свали захвата.
Мисля, че е по-добре да го хванем с мрежата. – Действайте!
Въздушен контрол - тревога. На летателната палуба!
Имаме Корсер А-7 в беда. Не може да свали захвата си.
Това не е учение.
Повтарям, това не е учение. Действайте с мрежата.
Всички на палубата! Всички на палубата! Това не е учение!
Добре! Хайде!
Давайте! По-бързо!
Целият персонал да опразни палубата!
Мрежата се вдига. Очистете района!
Освободете летателната палуба!
Виждате ли го вече? – Да, ето го!
Внимание! Зелени индикатори, приземяващ се самолет.
Господи. Погледнете.
Кажете на Централата да се качи тук.
Бавно и спокойно. – Разбрано, сър.
Централен мостик, обадете се.
Разбрано, сър. – Къде е онзи самолет?
Не го виждам, Капитане.
Свири обща тревога.
Разбрано, Капитане. Боцман. – Боцман, тук. Разбрано, сър.
Свири обща тревога. – Разбрано, сър.
Свири обща тревога, свири обща тревога.
До всички, заемете позициите си.
Насочете се нагоре и напред по левия борд, надолу и назад по десния борд.
Обща тревога, обща тревога.
Изминаха две минути.
Какво става по дяволите? Обща тревога, сър. Елате с мен.
Изминават три минути.
Изминават четири.
Доложете когато всички позиции са заети и в готовност.
Прихванахме го! Входящ А-7 Корсер!
Внимание на палубата! Приближава се към мрежата.
Зелените жилетки насочете се към мрежата.
Не ви чуваме.
Добре.
Катастрофа на палубата! Целият персонал да реагира сега!
Отидете при него и внимавайте за пожар!
Червени жилетки - напред и в центъра! По-бързо! По-бързо!
Движение!
Върни се на курс 350. – Разбрано, сър.
Окей! Свалете я!
Целия персонал да се насочи към летателната палуба.
Сини жилетки, стопори и вериги на самолета.
Това ли беше последната известна позиция на разрушителите преди бурята?
Да, сър, Капитане. – Шкипер.
Дан, слез долу и провери щетите на борда.
Дръж ме в течение. – Разбрано.
Извикай Каг тука. – Да, сър.
Искам да говоря с Главното командване на флота.
Капитане, не можем да се свържем. Антените са проверени, но не сме в ефир.
Има ли вест от разрушителите? – Не получаваме нищо...
освен няколко кода в 200-метровия обхват.
Иначе казано сме мъртви като гвоздеи.
Оператор, какво имаме на радара? – Радарът е чист, сър.
Чист? Не се ли вижда руският траулер?
Свързочният офицер е на палубата, но нищо не се вижда, сър.
Дръжте ме в течение. Навигатор, каква е позицията ни?
270, Капитане. 280 мили западно от Пърл Харбър.
О, Дик. Изстреляй Хоук-а, да провери комуникациите на кораба.
и Крусейдър, да направи снимки над Пърл и два Томкет-а с готовност за излитане.
Разбрано, сър. – Капитане! Капитане!
Ей, какво стана?
Честно, не знам.
Лейтенант, искам ръководителите на всички отдели...
готови за среща на командването веднага след обяд.
Разбрано, сър.
Г-н Ласки, искам да останете с мен. – Капитанът напуска мостика.
Кодирано е.
Можеш ли да го разкодираш, шефе.
Мисля, че някой си играе с нас. – Защо?
Защото учих този код при Големите Езера. Старинен е.
Благодаря, шефе.
Задръж на 012. Хоукът се развръща.
Изправи носа и задръж в линия.
736 се издига за осигуряване на самолета.
Задръжте! Задръжте! Задръжте!
Затваряйте си устата! – Кой го каза?
За Бога, шефе, просто искаме да знаем какво става.
Каквото и да е, ще ви съобщят. – Кога?
Веднага, щом шкипера се подготви. – Това го казват винаги!
Хей, Екс-О, какво става? Внимание на палубата!
Продължете.
Господа, извиках ви в командната зала, защото нямам идея какво става.
Но не изключвам възможността за война.
Атомно нападение? – Възможно е.
Какви действия са били предприети? – Е, шкипер...
няма повреди и няма особени разрушения по кораба. Екипажът е в добро състояние.
Летателният състав е цял. Първият екип е готов за действие.
Е-2 показва, че районът е чист и разузнаващият самолет...
би трябвало да се приближава към Пърл, сър.
Реакторът е стабилен. Всички показания са в норма.
Способни сме на пълна скорост, Капитане.
Лойд. Можем да приемаме и предаваме...
но не можем да се свържем с никого. – Какво е това?
Опитахме с всички: Главното Командване, Асоциираните ръководители...
Не успях дори с Белия дом.
Сега имаме някаква връзка в низкочестотния спектър...
абсолютно ръчна настройка с ниска мощност.
Трябва да се пренастроим, за да предаваме на тези вълни.
Направете го!
Оператори? – Радарите включени, оръжията проверени.
Готови сме, сър. – Г-н Ласки, имате ли нещо да добавите?
Не, сър. Не в момента. – Шкипър.
Имам разузнавателният рапорт, пристига в момента.
Полет 250. Заснемаме.
Изглежда, че няма никакви повреди. Сякаш има необичайно голям трафик.
Ще направя повторно минаване за по-близка серия. Разбрано.
Е.Т.А. до Нимиц, дванадесет минути, сър.
Шкипър, засичаме странен трафик на средни честоти...
по развлекателния канал, но сигналът е много слаб.
Шефе, казах ви. Опитвах и опитвах, но не мога да накарам Кармайкъл да заспи.
Рочестър, тази бяла мечка, трябва да заспи.
Той би трябвало да хибернира. – Джак Бени?
Къде е той сега?
Седящ в леглото и четящ Ескуайър.
Ескуайър? Е, ще му го вземем.
Е хайде, шефе, той е от нашите.
Лойд, записвай и следи всички предавания.
Оператори, искам постоянно следене на небето, водата и под нея.
В обхват от 250 мили.
Дик, подготви няколко танкера и изтребител за действие след 30 минути.
Разбрано, сър. – Имате ли въпроси?
Шкипър, корабът още е под обща тревога. Искам разрешение за категория 3.
Разрешавам. Ще бъда на мостика. Искам отговори.
Внимание на палубата!
Понижавам нивото на общата тревога. Ниво 3.
Успокоен съм. – Много добре.
Мостик. – Капитанът е на мостика.
Капитане, разузнаването е установило надводен контакт на 350° и 130 мили.
Искам идентификация на надводния контакт. – Да, сър.
Подайте сигнал за готовност. – Разбрано, сър.
Или преведено на прост език...
означава световно намаление на въоръженията...
до такава степен и такъв начин...
че никоя нация да не...
извърши акт на физическа агресия...
срещу който и да е съсед, където и да е...
по света.
Какво му става на този?
Иска от нас да се доверим на противниците си и знае какво прави.
Напълно си прав.
Хей, Лоръл, много бързо приключи с това.
Надявам се да е така. Да видим къде сме?
"И там"... Опа. "И затова"... А, ето тук сме.
"И ако той реши да подкрепи програмата ми...
уверете сенатор Чапман...
че съм напълно убеден в качествата...
които го препоръчват като човек за офиса."
Мисля, че е казано точно. Съгласен ли си, Артър?
Мис Скот, трябваше да станете дипломат. – Аз мислех, че съм.
Е, със сигурност уредихте компромис, който ще направи шефа ви...
следващия вицепрезидент на САЩ.
По-добре да напечатам това, преди вие двамата да започнете да го подобрявате.
Благодаря, Лоръл. – Тук в центъра на Хонолулу...
температурата е 22 градуса с разкъсана облачност.
Артър, ще оставиш ли достатъчно дрехи на момичето, за да не й стане студено.
Има висока стойност за мен. – Спал ли си вече с нея?
Що за въпрос е това към женен мъж?
Голяма пушка си! – Ще отида да проверя какво прави тя.
Разбира се! – Артър, налей си още едно...
и престани да гледаш в чинията на другите.
Благодаря! – До скоро.
Успяхме, Лоръл! Какво ще кажеш? Наистина успяхме!
Каза ли му, че спиш с мен? – Моля?
Лоръл. Иска ми се да е така.
Няма да лъжа за това. – Хората вярват, че го правим.
Ще трябва просто да живея с този факт. – Факт?
За това, което мислят.
Странно момиче си, Лоръл.
Критикуваш повече, и даваш по-малко съдействие от всяко момиче на Капитолия.
Не знам защо се занимавам с теб и кучето ти.
Не знам защо просто не те уволня.
Защото съм най-добрата политическа асистентка, която би намерил...
и все още се интересуваш повече от политика, отколкото от секс.
Чарли!
Защо лае?
Чарли, какво има?
Чуй.
Имаха маркировка на САЩ.
Сигурен ли си? – И аз така мислех.
Виж скоростта им! Наши ли са?
Не знам. Но ако са наши, са ги пазили в тайна.
Искам да се разузнае щом се върнем. – Да, сенаторе.
Мостик.
Шкипър, F-14 са над контактната точка.
Алерт 1, тук Ийгъл 1. Какво открихте?
Прелетяхме над съда, сър.
Цивилна яхта, с американски флаг...
приблизително 50 фута дълга, стара, но поддържана.
Край. – Продължете наблюдението.
Пускаме танкер 86 за презареждане.
Опразнете писта 1.
Танкер 86 потегля.
Предизвиканият отвръща с един, два, три удара в устата.
Люис отговаря с десен в главата. И се приближава с ляв.
Замахва към главата. – Хей, кой играе?
Люис поема още един ляв и десен. – Не знам.
Люис е изненадан от десен в челюстта. Почти е повален.
Ето и звънецът прекратяващ 12-ти рунд.
Изглеждай спретнат, чувствай се способен
Бъди готин и слушай, господинчо Колко добре си наточен
Достатъчно ли ви е? – Колко добре си наточен
По-добре да... – Да вземем малко въздух.
Капитанът напуска мостика.
Не знам.
Дан, какво става? На какво ти прилича?
Носталгично предаване на честотата на Военните сили.
Предаване след удар? Айде де.
Извинете ме.
Сър, възможно ли е това да е част от секретни военноморски маневри?
Разбира се, че не. – Има няколко човека, които биха...
искали да видят как работим под стрес. – Какво искаш да кажеш, Дан?
Министерството на отбраната го изпрати тук.
Може би са искали да му намерят занимание.
Това е най-смисленото нещо, което чух до сега.
Почакайте, господа. Вероятно сте жертви на някаква игра.
Но дали Пентагона стои зад нея...
или Кремъл, или някои малки зелени човечета от Марс
И ви уверявам, че на мен ми е толкова мътно, колкото и на вас.
Капитане, хванахме нещо, трябва да го чуете.
В залата за управление. Разбрано, сър.
Германците отстъпиха на 140 километровия фронт в Южна Русия.
Независимо от това войските отчетоха че са на 400 километра от Москва...
и дълга артилерийска канонада се чува от предградията на Москва.
Междувременно във Вашингтон... – Какво по дяволите става тук?
Мисля, че трябва да разгледате тези разузнавателни снимки от Пърл Харбър.
Изключи това! – Да, сър.
Това е всичко. Ти.
Това не е Пърл Харбър. – Ясно е като бял ден.
Виж този стар боен кораб.
Той сега е мемориал. Това е Аризона.
Но той е напълно здрав. – Вярно.
Намери г-н Ласки и го върни тук. – Да, сър.
Какво ти става?
Току що бях на мостика. Всички са уплашени. истински уплашени.
Какво е станало? – Чиста лудост.
Руснаците, ние, дори и Германците.
Най-накрая го направихме. – Какво за Бога?
Война. Ние сме във война. – Винаги говорите глупости.
Искам точен отговор...
и не ме интересува какви заповеди са ви били давани.
Има ли нещо, което криете?
Нищо. Абсолютно нищо, Капитане.
Добре. Приемам го.
Това е снимка направена от разузнаващите пилоти само преди час.
Мога ли да изкажа предположение? – Напълно съм готов.
Предлагам да извикате командир Оуенс да дойде веднага тук...
и да донесе снимките, с които илюстрира книгата си. – Защо?
Мисля, че има да ви покаже нещо много интересно.
Добре.
Танкер, тук Алерт1.
Има два жадни Томкета. Какво ще направите по въпроса?
За мен е тежката задача. Вкарай го точно.
Контакт.
Имаме зелена светлина.
Зареди го догоре, провери маслото и почисти стъклото. Край.
Дик, от къде ги взе?
Взех ги от Смитсоновия Институт, сър. Това са стари снимки от Пърл.
Също като тези. – Не точно.
Тези са направени точно преди час.
Не разбирам, сър. Тези са от преди Втората Световна война.
Това е унищожената флота.
Разузнаването докладва за две плашила на малка височина. Разстояние 125 мили.
Нашите изтребители да направят разузнавателно минаване. – Разбрано.
Нашите изтребители да изследват и разпознаят контакт 090, сигнал Бустер.
Разбрано, сър. Алерт1, Тук Ийгъл контрол.
Вектор на плашилата 210. Плашилата са ниско и бавни.
Кодът ви е Бустър. Повтарям Бустър.
Разбрано, Ийгъл контрол. Алерт2 приключва зареждането си.
Направление 210. Край.
Това са Аризона, Тенеси, Западна Вирджиния.
Вие казвате,...
че тези две снимки на Пърл Харбър
са направени на 6-ти декември 1941?
Да, сър
Разузнавателният ни самолет току що направи снимки...
на нещо, което не съществува...
повече от 40 години.
Сър, имаме идентификация на плашилата.
Капитанът се качва на мостика. Кой бутон?
Единадесети, сър.
Алерт1, тук Ийгъл1. Какво виждате?
Два японски самолета, сър. – Две какво?
Два моторни Мицубиши А6М в перфектно състояние...
с всички опознавателни знаци.
Искам да кажа, че изглеждат чисто нови, сър. – Видяха ли ви?
Не. Ние сме на 6 часа отгоре им.
Проследете ги. Не предприемайте ненужни действия.
Разбрано Ийгъл1. Край.
Джак Бени и Рочестър. С новините от Втората Световна война
Някой по някаква причина...
иска да повярваме, че сме се върнали в 1941.
Кой може да иска такова нещо? – Руснаците.
О, Дан. – Възможно е. Психологична атака.
Извинете ме, капитане...
но трябва да предположим и алтернатива.
Каква?
Възможността, всичко което става да е реално.
Гиз, това е глупаво.
Вероятно, но имаме твърде сериозни доказателства.
Нека да не зачеркваме едно възможно обяснение...
само защото не ни харесва. – Но как е възможно това?
Можеш ли да ми го обясниш? – Не сър, не мога.
Но всички знаем, че пътуване във времето е възможно.
Айнщайн го доказа. – На теория. – На теория.
Значи всичко, което направихме, бе да минем през една буря, и бинго...
всички станахме по-умни от Айнщайн. – Каква буря беше тази Командире?
Със сигурност нищо, което да съм виждал преди.
Нищо, което всички ние да сме виждали преди.
Има сили във вселената, които тепърва започваме да разбираме.
Говоря, за научно разбиране, не за спиритично.
Има черни дупки в пространството, антиматерия, изкривено пространство...
неща така странни за нас
както електричеството би било за средновековния човек...
или този кораб във Втората Световна.
Добре и екипажът е притеснен и иска обяснение.
Добре, нека си съставим по ясна картина на всичко това.
Да отидем при разузнавачите.
Хей.
Какво е това? – Чуйте.
Това са същите самолети.
Не, не. Напълно различен звук.
Ето ги.
Наши ли са или не са? – Със сигурност не са.
Имат японски знаци.
Връщат се отново.
Лоръл, питай капитана за радио Хавай.
Дали знаят нещо за японски самолети в тази част.
Да, сенаторе.
Господи! Те стрелят!
О, Господи!
О, не. Капитанът изпрати ли съобщението?
Трябва да се махнем от тази лодка.
Хайде, Лоръл.
Ийгъл Контрол, тук Алерт1.
Те току що обстреляха тази яхта.
Защо ще искат да разрушат яхтата?
Сигурно имат задача да разрушат всичко с радио, можещо да предупреди Пърл Харбър.
Доказващо, че вие и г-н Айнщайн сте прави.
Къде би трябвало да се намира японската флота по това време на 6 декември 1941?
Би трябвало да са извън обсега на радара ни...
но научното предположение е, че са някъде тук.
Извинете. Би трябвало да са ето тук, нагоре към северозападния сектор.
Нека се уточним един път за винаги. Нека Ийгъл2 го провери.
Искам да видя дали основните японски сили са там.
Да, сър.
Ийгъл Контрол, тук Алерт1. Правят втори заход.
Исусе! Те ще раздробят скапаната яхта на парчета!
Разрешете да заредим и стреляме.
За Бога, Шкипър... – Не разрешавам.
Чарли? Чарли! – Не Лоръл, не сега!
Хайде! Самолетите се връщат! Хайде!
Да вървим! Давай Харви!
Ийгъл контрол, разбиха я. Изглежда са улучили резервоара!
Има ли оцелели? Изчакайте.
Да. Един, двама, трима крушенци!
Чакайте малко. Тия гадове се връщат отново.
Избиват ги във водата! Искам разрешение за стрелба.
Тук Ийгъл1. Разрешавам да заредите, но не да стреляте.
Нахвърлете им се, играйте си с тях, но не стреляйте.
Разбрано.
Сам! Сам. – Всичко е наред. Аз съм наред.
Погледни! – О, не! Връщат се!
Харви! Свали спасителната риза и се гмурни.
Не мога да плувам!
Идват!
Мъртъв е.
Всичко е наред. Спокойно момче. Качи се горе.
Хей, Фокс, това ги разбуди!
Мисля, че трябва да им ударим по още едно.
Защо по дяволите си играем с тия момчета.
Радарът отчита вражески самолети летящи по курс 220.
220. Исусе!
Шкипър, насочват се точно към нас...
и имаме въоръжена отбрана стояща безучастна на палубата.
Алерт1, тук Ийгъл1. Разрешавам да стреляте.
Унищожете противника. Повтарям унищожете противника.
Да, сър.
Като сън, наяве е.
Ийгъл Контрол, тук Алерт1.
Свалихме двама. Повтарям
Свалихме двама.
Възможно е да има оцелял във водата.
Капитане, Ийгъл2 се приближава към точката Чарли.
Ийгъл Контрол, имаме многоточков радарен контакт...
засичаме 456 единици.
Възможно е да са крайцери и 24 ескортиращи кораба.
Насочват се на югоизток.
Няма радио или радарни излъчвания.
Искаме инструкции. Край.
Това са нападащите сили на японците.
Да. Предполагам, че сега знаем.
Дик, заеми се лично със спасителният отряд...
и дръж оцелелите изолирани.
Луда ситуация. – Да, сър.
Знаете какво искам. – Разбирам.
Дръжте изтребителите във въздуха, за да прикриват спасителите.
Разбрано, Шкипър.
Сега проследете и доложете всички движения на японската армада.
Разбрано, сър. – Все още ли мислите, че това е сън?
Това е кошмар.
Пусни се! Зарежи проклетото куче!
Шефе, 36. – Кажи 36.
Имаме двама оцелели и чакаме да вземем Каг.
Каг? Какво по дяволите прави във водата? – Проклет да съм, ако знам.
Чарли!
Добре ли сте госпожо?
Как се чувствувате, сър.
Каква машина е тази, по дяволите? И какъв е вашият кораб, Командире?
Самолетоносач е, сър. Аз съм главнокомандуващ Ричард Оуенс.
Сам Чапман. – Сенатор Самюъл Чапман?
Точно така.
Радвам се, че сте тук.
Да, сър.
Добре, сенаторе, пазете се.
Пазете си главата.
Добре, спокойно. – Дръжте се за мен, сър.
Ще се оправите.
Всичко е наред, госпожо. Идете с него.
Аз ще взема кучето, Командире.
Малко копеленце.
Ефрейтор!
Наглеждай магазина, Рей. Отивам напред.
О, Боже. – Това е цялата японска флота.
Върнете тези неща на японския пилот. Преведете това.
Капитанът се качва на мостика.
Г-н Ласки. Господа.
Капитанът слиза от мостика.
Не можем да го пренебрегваме повече.
Всеки човек на този кораб знае, че имаме радар и визуален контакт...
с японската флота, приближаваща Пърл Харбър...
на 6-ти декември 1941.
Сега какво трябва да направим? – Шкипър,
трябва да ги издухаме от водата.
Самолетоносачът Нимиц обявява война на японската империя?
Това е, което бихме направили ние, но те все още не са нападнали Пърл Харбър.
Единственото доказателство за предположенията ни е историята.
Това предоставя някои невероятни възможности.
Представете си огневата мощ на Нимиц през 1941 година.
Какви са възможностите, г-н Ласки?
Възможностите за в бъдещето, г-н Оуенс.
Помислете за историята през следващите 40 години.
Подозирам, че ще бъде малко трудно да се преборим с историята...
отколкото си представяте, г-н Ласки.
Говоря за класическия парадокс на времето.
Представете си, че се връщам във времето за да срещна собствения си дядо...
много преди той да се е оженил, преди да има деца.
Имаме свада и аз го убивам.
Ако това се случи, как ще съм се родил аз?
Ако никога не съм се раждал, то как бих могъл да се върна назад в историята...
и да срещна собствения си дядо?
Не съм и наполовина теоретик като вас, г-н Ласки...
но все още имам предчувствието, че нещата се случват само веднъж.
И ако те вече са случили, ние няма какво да направим, за да ги променим...
нито трябва да го правим. – Как ще го избегнете?
Вече се случва и ние сме вече замесени.
За Бога, какво е това?
Някакво недоклатено подобие на принстънски дебат?
Ние сме в състояние на война.
Това е военен кораб на САЩ...
или поне е бил такъв.
Или ще бъде. Или каквото по дяволите и да е.
О, по дяволите, можеш да се побъркаш...
опитвайки се да мислиш за такива неща.
Господи! Сигурно сънувам. – Момент.
Добре. Нека всички се успокоим.
Нека караме стъпка по стъпка според разпоредбите.
Ако САЩ бъдат атакувани...
нашата работа е да ги защитаваме...
в миналото, настоящето и бъдещето.
И какво следва? – Да приемем заповедите на...
Главнокомандващия военните сили на САЩ.
Франклин Делано Рузвелт?
Всичко наред ли е тук? – Вие ли командвате този кораб?
О, не. Аз съм лекар. Командирът е капитан Йеланд.
Сигурен съм, че ще слезе да ви види веднага щом може.
Надявам се да е така. – Между другото, двамата не изглеждате
много зле след вашата злополука. – Злополука?
Наричате обстрелването на лодката, на която бяхме...
с трима убити - злополука?
Във война ли сме? Това ли стана? – Не съм упълномощен да ви кажа...
Радвам се да те видя.
Докторе,
ще бъдете ли така любезен да уведомите капитана, че сенатор Самюъл Чапмън,
зам. председател на комисията по отбраната, иска да го види веднага?
Разбира се, сенаторе.
Докторе, мисля, че казах веднага.
Първо една витаминозна инжекция. Бихте ли навили ръкавите си?
Сенаторе. – Не, по дяволите.
Можете да си вземете иглите, докторе,
заедно със съдържанието им и да се разкарате от тук!
Ефрейтор?
По дяволите, да не сме затворници?
Мамка му.
Сигналните лампи за пушене са включени на всички разрешени места.
Кучи син...
Изглежда историята е по-трудна за побеждаване, отколкото си мисля.
Вие ставате голям таралеж в гащите, Ласки.
Поемате твърде много рискове заради някой, когото смятате за интелигентен.
Наистина ли? "Атаката над Пърл Харбър не беше изненада за много хора...
между тях и за предвидливия и амбициозен Самюъл С. Чапмън...
който само преди две седмици...
публично призоваваше за увеличаване на силите ни в Пасифика.
По ирония на съдбата, сенаторът изчезна и беше обявен за умрял...
по време на атаката, която бе предвидил точно.
Ако бе останал жив, Чапмън вероятно...
щеше да е съперник на Рузвелт на изборите през 1944 година..
и евентуално станал следващия президент на САЩ."
И ако това не се опитва да победи историята, не знам кое го прави.
Ласки, осъзнах какво става, когато чух това име.
Защо го премълча?
Нямам вашето желание да си играя на Господ пред света.
Какво би трябвало да направя? Да го хвърля обратно в морето?
Поне това щеше да запази...
естественото развитие на историята, както вие сте я описали.
Върви по дяволите, Ласки.
Идете вие по дяволите. Искам да се срещна с Чапмън.
Да го вземат мътните.
Ако ми се беше случило на мен, нямаше да го повярвам.
Кои по дяволите са тези хора? – Флотът.
Флотът, да флотът. Но каква част от нея?
Никога не съм виждал машини, като тази на която ме качихте.
И къде са разработили бойни самолети като тези тук?
Флотата ще трябва да се яви пред моята комисия...
а аз никога не съм чувал и дума за това.
Реактивни самолети и онова нещо с което ни извадиха от морето.
И да наречеш кораб след като Честър Нимиц е действуващ адмирал.
Какво по дяволите става тук?
Да, Рузвелт. Той е притежателят на войската.
Това е. Точно това е човекът.
Обединените сили искаха САЩ да участвува във войната от началото й...
но те знаят, че това няма как да стане, освен в отговор на атака.
Вие винаги сте казвали, че японците ще атакуват. – Вярно е.
И кой стои тук без никакви медии...
докато Белият Дом обира овациите за алармирането...
и готовността да отвърне на удара?
Очевидно, това сме ние. – По дяволите.
Нещо?
Който и да е, или е много уплашен,...
или прекалено добре обучен, за да говори за него.
Извинете ме.
Добре, ефрейтор.
Командире, настоявам да узная, защо ни държите като затворници.
Момент. Хванах го.
Исусе Христе!
Не, недей!
О, Боже.
Затворникът простреля един, може би двама от вашите.
Влизай!
Капитане, затворникът се сдоби с оръжие.
Простреля един или може би двама от моите хора.
На позиция сме. Участъкът е изолиран.
Изчакайте.
Извикайте лейтенант Кажима тук горе.
Можете ли да ни пратите преводач тук долу, за Бога?
Как по дяволите ще разберем какво ни казва, като не знаем езика?
Имаме нужда от преводач, за да му кажем, че ни трябва преводач.
Може би се опитва да ни каже точно това.
Добре, Дик, лейтенант Кажима е тук. Включете го на кутията.
Попитайте го какво иска.
Иска достъп до предавател сър.
Каза ли защо?
Иска да предупреди командира си...
за нас.
Повтаря искането си.
Или какво? – Ще продължи да убива.
Мислите ли, че има шанс да му повярват?
Няма шанс, ако нещата останат такива, каквито са.
Кажете му, че сме съгласни.
Ти, сине майчин... – Не! Не стреляйте! Отдръпнете се!
Не стреляйте!
Назад! Назад! Не стреляйте!
Какво, по дяволите става тук?
Казва, че ако се направи нов опит да бъде докоснат момичето ще умре.
Няма да има опити. Може да ползва радиорубката, ако освободи момичето.
Казва, че не ви вярва.
Защо не му кажете какво става тук, Командире?
Вие сте експерт в това, какво ще се случи утре...
разкажете му, за Бога.
Хайде, разкажете му! Нямаме какво да губим!
Хайде, разкажете му.
На 26 ноември шест самолетоносача
напуснаха Кораловите острови, северно от Япония.
Самолетоносачите бяха Акаги, Кага, Шокаку
Цуйкако, Хириу, Сориу.
Утре привечер тези самолетоносачи ще изпратят 353 самолета...
да атакуват Пърл Харбър.
Как, по дяволите, знаете всичко това?
Вашият код е "Изкачете връх Нитака."
Какво става?
Моля ви г-це Скот, не ми задавайте въпроси.
Не мога да ви кажа нищо в момента.
Добре ли сте?
Къде е Чарли? Къде е кучето ми?
Ще го намерим, мис Скот.
Той няма как да слезе от кораба.
Жертвите да бъдат преместени долу във вторичния триаж.
Искам да сваля този халат и да се облека в дрехи!
Ще бъде ли някой така добър да ми донесе дрехи? За Бога!
Началник, донесете дрехи на сенатора. – Да, сър.
Сенаторе, Мат Йеланд, командуващ офицер.
От къде и как получихте всичката тази информация, за която чух преди малко?
И вярно ли е? – Да, сър.
Информирахте ли командването в Пърл Харбър?
Не, сенаторе. – Защо, по дяволите, не?
Е, причините са малко сложни, но, ъъъ, повярвайте ми, сенаторе...
самолетоносачът може да устои на всякаква атака, ако има такава.
Един самолетоносач срещу цялата флота?
За такъв идиот ли ме смятате?
Успокойте се сенаторе. – Върви по дяволите.
Кажи на Пърл Харбър какво става тук, или аз ще говоря с тях.
Много добре.
Дан, препрати комуникациите в моята кабина.
Не бихте ли искали да говорите с тях облечен?
Благодаря ви, Капитане. – Последвайте ме, сър.
Добре ли сте? – Да, сър, добре съм.
Можете ли да го направите, Капитане?
Да се свържете с Пърл Харбър през 1941?
Така мисля.
А после какво? – Едно по едно.
Да. Като в минно поле.
Това е, ъъъ, сенатор Самюъл С. Чапман от Сената на Съединените Щати...
на борда на самолетоносача Нимиц.
Капитан Йеланд е с мен тук.
Къде сте вие? – Повтарям.
Аз съм Самюъл С. Чапман, на борда на американския боен кораб Нимиц.
Добре, който и да сте...
използуването на военни честоти от неупълномощени хора е престъпление.
Изчакайте само минута, сър.
Тъй като нямаме самолетоносач на име Нимиц, нито капитан Йеланд,
Предлагам, ти, задник, да спреш да се гавриш с други задници...
и изчезни от ефира. Губите ни времето.
Как смееш да ми говориш така?! Капитане, кажете му кой сте.
Говорете с тях.
Ти какво правиш тук? Ти си цивилен.
Да, сър. Аз съм от службата по Отбр... Исках да кажа от флотата.
Така по ми харесва. Какво става тук?
Страхувам се, че само наблюдавам, сър.
Не мога да ви кажа нищо повече от това, което вече знаете.
Какво става тук?
Кои сте вие, хора?
...придружете го до неговата каюта. – Благодаря.
Ще изчакам отвън докато се преоблечете.
Моля ви, в момента не бих искала да оставам сама.
Ще отнеме само минута.
Какво точно правите за сенатора, мис Скот?
Работя за него, командире.
Вярвам, че съм му повече от секретарка.
Пиша по-голяма част от речите му, и най-вече съм му асистентка.
Това е голямо постижение за жена за вашата възраст...
за нашето време. – Да ви кажа нещо.
Амбициозна съм и много способна.
Тази комбинация не се оценява високо.
В мъжки свят сме. Вярвам, че ще се съгласите.
Наистина е така, мис Скот.
Използувам не малка част от времето си, за да прикривам външния си вид...
с надеждата да бъда призната за способностите си.
А как се постига това? – Добре, нека отговоря така...
ако начина по който изглеждам, ми позволи да постигна това, което искам,
Бог да им е на помощ, когато приключа. – Вие сте изключителна жена, мис Скот.
Ще тръгваме ли?
Да.
Вражеската флота е на 42-рия градус.
Капитане, на 42-рия градус са.
Отстояние 370 километра, курс 180, скорост 12.
Много добре. Дръжте ме в течение.
35 градуса, 17 мили на север-североизток от Пърл.
Лоръл, добре ли си?
Мис Скот, аз съм Мат Йелънд, шкипър на този кораб.
Благодаря ви за гостоприемството, Капитане,
но настоявам да ни превозите мис Скот и мен веднага до Пърл Харбър.
Много добре. Лейтенант. – Да, сър.
Последвайте офицера. Той ще се убеди, че сте напълно екипирани...
и ще ви придружи до хангарната палуба.
Благодаря ви, Капитане.
Чарли? Забравете за кучето. Той ще е наред.
Почакайте, Капитане. Мисля, че правите голяма грешка.
Този човек изчезва мистериозно на 7-ми декември 1941. Това е днес, сър.
Сега, в настояще време, той е първия кандидат...
за вицепрезидентския пост в листата на демократите през 1944.
И ако оживее, е почти сигурно, че ще стане президент на САЩ...
при смъртта на Рузвелт през 1945 година.
Не смятате ли, сър, че е най-сигурно да остане на кораба временно?
Г-н Ласки, работата ми тук е да взимам решения, тук и сега...
и не се безпокойте за този политик, дали ще влезе в Белия дом...
след четири или преди 40 години. – Но, сър...
И точно сега не ми трябват двама цивилни на борда...
когато се готвя за битка. – Вие имате трима цивилни.
Г-н Ласки, свободен сте да тръгнете с тях, ако желаете.
Дик.
Имаме достатъчно време да ги оставим на безлюдно място на този остров.
Не на Пърл, така ли, сър?
Не, по дяволите. Там ще бъдат на много по-безопасно място.
Ще ги снабдим с нужното, за да оцелеят, докато свърши това.
Ще се чувствувам много облекчен без тяхното присъствие.
Да, сър.
Искам да се върнеш до 7 часа.
Искам най-добрият ми помощник да командва нападението.
Да, сър.
Слушайте внимателно.
До всички, изчакайте...
специалното обръщение от капитана след 15 минути.
Какво правите тук, г-н Ласки?
Искам да отида на Пърл Харбър с вас.
Чакайте малко. Вие не отивате на Пърл, нали?
Те знаят ли?
Капитане, противниковата флота е на 170 мили север-североизток от Пърл.
Японската флота минава 55-ия градус, 12 мили.
Виж това предписание. – Да, съвсем като истинско.
Провери това крило.
Тук е Капитанът
Говоря на всички хора на този кораб.
През последните часове се случиха много неща...
но слуховете за атомна атака...
и за трета световна война са напълно неверни.
Нямаме никакво основание да мислим, че е извършена агресия...
срещу нашите домове и семейства.
Вярвам, че това с което се сблъскахме не е предизвикано от хора,...
а е природен феномен.
Който не може да бъде обяснен.
Феноменът беше буря, през която Нимиц премина...
преди около 18 часа.
Тази буря имаше ефект върху времето, каквото го знаем.
Тя отвори портал, врата към друга ера.
Днес сме 7-ми декември 1941.
Вярвам всички сте наясно върху значението на тази дата...
и мястото й в историята.
Ние сме пред битка, изгубена...
преди много от вас да са се родили.
Този път, с Божията помощ...
нещата ще се развият по друг начин. На слука.
Хей, Чарли.
Добро момче. Къде се беше скрил?
Искаш да дойдеш с мен? Хайде, момче.
Ийгъл контрол, 736.
Отстояние до целта 3 минути.
Давайте по-бързо!
Това не е Пърл Харбър.
Изпълнявате заповедите, нали командире?
Точно така сенаторе.
Командир Оуенс още ли е във въздуха?
Не, сър. – Доложете ми, когато излети.
Да, сър.
Защо не отидохте с тях?
Не бях поканен.
Шкипър, време е.
Добре, нека отидем... към Пърл Харбър.
Ако стреляте тук, всички ще гръмнем.
Тогава направете това, което ви казвам. Излитайте. Веднага!
Не го изпускай!
Изгубих го. Изгубих хеликоптера. – Какво?
Казах ви, изгубих го. Току що изчезна от екрана.
Какво искаш да кажеш с това, че е изчезнал?
Така е, Капитане.
За секунда беше на екрана, в следващата изчезна.
Да търсим ли останки?
Късно е. Палубният офицер, обърни Нимиц по вятъра.
Разбрано, Капитане.
Изстреляйте изтребителите. – Да, сър, Капитане.
Това е. Напред.
Котки, имате зелена светлина. Вдигнете ги във въздуха.
Виктори 210, тук Зулу-5-Браво.
Векторът ви е 120. Време за прихващане 0740. Край.
Зулу-5-Браво, тук Виктори 210.
Девет минути за прихващане.
Сър, мисля, че трябва да видите това.
Появи се изведнъж зад нас.
Не мога да повярвам, започва отново.
Мислите ли, че можем да го избегнем?
Дали не трябва да се запитаме, всъщност дали да го избегнем?
Шест минути до пресрещане.
Сменете курса на 180.
Пълен напред, странична скорост. Курс 180.
Завиваме на курс 180, разбрано, сър. Пълен наред странично.
Индикация 125 оборота. Пълен напред, отчетени 125 оборота.
Зулу-5-Браво, тук Виктори 210.
Имам противникови банди на радара. около четири минути до прихващане.
210, тук Зулу-5-Браво. Разрешавам да заредите.
Сър, като сменихме курса и бурята смени своя.
Следва ни и едновременно нараства.
Ще върна самолетите.
Секунда, сър. Не можете да го направите. – Какво искате да кажете?
Имате страхотна възможност сега.
Знаем какви грешки допуснахме през последните 40 години...
и имаме мощта да ги поправим.
Стой далеч от това.
Прекратете мисията. Върнете самолетите обратно.
Вашият сигнал е Бъстър. Повтарям, вашия сигнал е Бъстър.
Разбрахме ви ясно и силно.
Страйк форс, тук е Страйк Лидер.
Върнете се в базата. Задачата е прекратена.
Прекратяване на мисията? Но ние ги виждаме.
Гадост, ще оставят японците отново да го направят.
Тук е капитанът. Чуйте това, хора.
Минахме един път през това, ще го направим отново.
Пригответе се да приближим бурята.
Прекратяваме програмата, за да ви предадем специален бюлетин.
Противниковите бомбардировачи се появиха над Пърл Харбър около 7:55 сутринта.
7 декември 1941...
дата, която ще бъде запомнена с безчестие...
Имаме ли връзка със самолетите ни? – Не, сър.
Продължавай да опитваш.
Дан, докладвай за щетите. – Веднага, Шкипър.
Провери телефонната връзка с всички постове. – Да, сър.
Имаме контрол над щурвала. – Мостикът има контрол над щурвала.
Много добре. – Всички постове имат връзка.
Ето ги. В дясно, Ло.
Мирно, за отдаване на чест към боен кораб Аризона.
Внимание на пристана.
За почест.
Свободно.
Тихоокеанската флота пристига.
3-ти флот пристига.
Командваща група 8 пристига.
Мат, какво по-дяволите става тук – Адмирале, не знам от къде да започна.
Изгубен самолетоносач в Тихия океан.
Що за флот е това?
Никога няма да повярват.
Капитане, адмиралите си тръгнаха. – Благодаря ви.
Май имате четиридесетгодишно куче с вас.
Да, може да се каже.
Успех, г-н Ласки. Благодаря ви г-н Търман. Довиждане.
Между другото, мисля, че в някакъв смисъл сме щастливци, Капитане.
Как така?
Поне се върнахме в света, който напуснахме.
Повечето от нас.
Имаше ли командир Оуенс семейство?
Никого.
Ласки, вие сте трън в задника.
Но се радвам, че се запознахме.
Благодаря ви, Капитане. Оценявам го.
Всичко добро на вас.
И на тебе също.
Чакай, момче. Тук, Чарли! Чарли, върни се.
Г-н и г-жа Тайдмън биха искали да се присъедините към тях.
Г-н Тайдмън?
Добре сте се завърнали г-н Ласки.
Лоръл. Командир Оуенс.
Елате при нас, моля.
Имаме много да си говорим.
Превод: zardoz и tsveta_a Редакция: Morskiq