Како човек сазнаје непознато?
Које знање човек мора да има?
Након што је откривено да китово уље може да осветљава наше градове
као никада до сада створило је глобалну потражњу.
Натерало је човека све даље и даље
у дубока плава непозната пространства.
Нисмо знали његове дубине.
Ни створења која су живела тамо.
Чудовишта. Јесу ли стварна?
Или те приче постоје да нас терају да поштујемо мрачне тајне мора?
У СРЦУ МОРА
ОСТРВО НАНТАКЕТ Масачусетс, фебруар 1850.
Питање које плаши и узбуђује у исто време.
И разлог је због кога сам вам писао по други пута тражећи састанак.
Разговор с вама, господине, добро ће ми доћи,
за роман који намеравам да напишем. Тренутни наслов: Моби Дик.
Надам се да ћете размотрити моју понуду.
Непознато.
Тамо моја машта жуди да зађе.
Тако се ствара питање:
Како човек сазнаје непознато?
Са штовањем, Херман Мелвил.
Затворени смо.
Нема више поруџбина после 20 х.
Дошао си.
Неко је дошао да те посети, љубави.
Том Никерсон?
Херман Мелвил.
Примили смо ваше писмо.
Или сте очајан човек или будала што сте дошли на Нантакет.
Моја понуда још увек стоји.
Три месеца станарине за вече разговора.
Све што имам на свету, али радије бих то сматрао улагањем.
Реците ми шта се догодило.
Есексу.
Шта мислите шта се догодило?
Круже гласине, приче о... - Шта? Какву причу очекујеш да чујеш?
О киту.
Есекс се насукао. Била је истрага. - Истрага је била неистинита.
Излази напоље!
Ви сте последњи преживели са Есекса, господине.
Ако ви нећете да кажете, ко хоће? - Зар ме ниси чуо? Одлази! Одмах!
Не, не смете да одете. - Није способан да разговара,
а ја не желим да губим време. - Молим вас, г. Мелвил.
Не жели да прича о Есексу мени, никоме, никада није хтео.
Агонија је у њему.
Душа му је... у мукама.
И тражи исповест.
Молим вас, пустите ме да разговарам с њим.
Љубави.
Мислим да би ти добро дошло ако би разговарао са човеком.
Не.
Слушај ме добро!
Ко одржава ово место док се ти убијаш у пићу?
Разговараћеш с њим колико буде потребно да задржиш новац.
Знаш наше околности, Томасе.
Само колико буде потребно.
Донећу виски.
Заборавио сам да напоменем у писму, али некад сам био китоловац.
На једном путовању.
Гринхенд. - Дакле, видели сте све.
Моја жена је прочитала ваше књиге.
Уживала је у њима. - Драго ми је да то чујем.
Имао сам добру продају,
али ова прича би могла надмашити успех мог првог романа.
Који је био заиста добар. - Још једно од ваших морских тркељања?
Јесте ли читали Хауторнеа, г. Мелвил? То је писац.
Изврстан писац. - Да.
Он није овде. Ја јесам. Из мојих личних разлога.
Испричаћу вам о Есексу. Верујем да ћете бити разочарани.
Али све што кажем биће истина.
Прича о Есексу је прича о двојици мушкараца.
Капетану Џорџу Поларду и првом официру Овену Чејзу.
Овене, не желиш да закасниш. - Долазим.
Осим тога, наша кћер не може да спава под шупљим кровом, зар не?
Зашто си сигуран да је девојчица?
Мора бити. Како би ме подсетила зашто те волим кад си тврдоглава.
Ако буде кћер биће твоја верзија, не моја.
Дуге коврџе и одлучна да освоји свет.
Данас ћеш променити тај сако за униформу. - Тако је.
Напокон ћемо отићи из овог блата у кућу какву заслужујеш.
Не треба ми кућа у граду са надобудним комшијама.
Овде има довољно места за све троје.
Понекад су ми твоје добро срце и драга природа једноставно неподношљиви.
Иди по своје капетанско место.
Колики је улог? -1:90.
Имам 3700 л за 2 долара! - Узимам 40 деоница.
Продај! Продај! Овамо!
Критерион се вратио са 1600 бачви.
Нови рекорд: 50 стерлинг фунти за мождину на лондонској пијаци.
Честитам, господо.
Добро јутро, г. Чејз. - Г. Мејсон. - Уђите, молим вас.
Мој партнер, Бенџамин Фулер. - Добро јутро, господине.
Седите, молим вас.
Г. Чејз. Надам се да сте свесни колико смо задовољни вашим послом.
Хвала, господине. - Један од наших бродова, Есекс,
поново је оспособљен о великом трошку и спреман је за пловидбу.
Како смо толико уложили у њега
желимо бити сигурни да је у најбољим рукама.
Стога нам је велико задовољство да вам понудимо место на њему.
Првог официра.
Првог официра? - Да.
Обећали сте ми заповедништво бродом после последњег путовања
кад сам вам донео 1500 бачви. Сећате ли се? Дали сте ми вашу реч.
То обећање сада морамо да одложимо.
У последње време смо имали мањак. - Никада у мојој смени.
Нантакет сада доминира светским тржиштем.
То се не сме променити. Сада није време за експериментисање.
Есексов капетан биће Џорџ Полард.
Који потиче из велике китоловачке породице.
Његов отац је такође наш покровитељ.
Жао ми је, г. Чејз, можете имати иза себе путовања која желите,
али крв ће увек победити. - Али крв вам неће напунити брод уљем.
Капетану највише треба поштовање. Шта ако га он не добије од посаде?
Ви ћете се побринути да добије. - Угодан вам дан, господо.
Схватам ваше разочарање.
Стога... 1/15 зараде. Више него што сам платио иједног официра.
Ако се вратите с 2000 бачви уља дајем вам реч
следећи пућете имати капетанско место.
И пре сте ми дали вашу реч.
Овог пута је желим написмено.
Капетане Полард.
Управо смо имали угодан разговор с г. Чејзом.
Биће му част да служим под вама.
Драго ми је да то чујем.
Морам да пазим на неког безбрадог домороца са сребрном кашиком у устима.
Требао сам им набити понуду у уста. - Зашто?
Сад имаш понуду капетана на папиру.
Реч лажова је безвредна чак и на папиру.
Знаш да бих те волела исто и да си трговачки капетан.
И не би био одсутан две године. - Нећу бити одсутан две године.
Бедфордов китоловац био је одсутан три.
Изгубили су двојицу, а полупразни... - Из Бедфорда су и нису имали мене.
У пичку материну!
Бићу капетан личног брода.
Китоловца.
Да се они питају имали бисмо само ову рупу, а то се неће догодити.
То су биле речи твог оца, не твоје.
Шта фали његовим речима?
Хтео је нешто за своју породицу и себе.
Био је сањар, Овене. - Тако је.
Сањао је о мору, а није га видео због људи као што су они.
Барем је видео рођење своје деце.
Ово је све што знам.
Жао ми је.
Удала сам се за китоловца.
Вратићу се брзо као што сунце зађе. Кунем се.
Само се врати.
Обећај ми.
Већ сам се заклео, сад желиш и обећање?
Обећавам.
Сине, пар речи.
Ако ћеш бити капетан не можеш бити пријатељ.
Ти си им надређени. Никада то не заборави,
нека они то никада не забораве. - Хвала, господине.
Твој прадеда и још неки створили су ову индустрију.
Без нас, без тебе, све ће пасти у таму.
Надам се да ћу осветлити образ породичном имену.
Ти уреди, свемогући Боже, и створи Ти китове моћне.
То величанствено чудовиште запањујуће величине.
Непојмљива је снага његова.
Али, вечни Боже, рече Ти нама, обичним смртницима да кренемо;
себе, жену и децу да прехранимо; на чудовиште са смртним бесом.
Мили Оче, обасјај ове мушкарце својим величанственим светлом.
Обезбеди им успешно путовање.
Нека се сигурно врате с пуним бродом.
Нека китовско уље Нантакета осветљава наше домове.
Наше улице штити од грехова ноћи, подмазује машине индустрије
и води нашу велику нацију напред
док се наша племенита врста развија.
У Твоје име ми се молимо.
У којем је то месецу било?
Пред крај године. Били смо један од последњих бродова.
Зато смо мој пријатељ Барзилај и ја могли да идемо.
Имао сам 14 година. 14.
Никерсон, не стој тамо. Покрени се! - Први пут на мору.
Уплашен и још више сам се бојао да то покажем.
Барзилај је имао 17. Сирочад, одрасли смо на доковима.
Обојица смо журили да постанемо мушкарци.
Шта чекате сви? Уносите! Идемо!
Какве то брошеве носе? - Китовске, Томасе.
Како ћу добити такав један?
Прво мораш забити копље у највећу звер на земљи.
Никерсоне, однеси то зелено г. Бонду. Пожури, до ђавола!
Носићу 12 таквих једног дана.
Стави их на кошаре. - Ако си ти на броду то значи једну ствар. - Да.
Бар једна особа зна истину о староме Чејзу.
Не, али сви остали бродови су попунили посаду.
Ја сам преображен човек.
Питање је јеси ли ти? - Немој ми рећи да је Метју Џој одложио боцу?
Сув као песак. Је ли Овен Чејз смирио нарав? - Миран као црква.
Вероваћу то кад видим.
С обзиром на нашег капетана, бићеш миран 48 сати?
Срећно.
Полард. Џорџ Полард. - Овен Чејз.
Чејз? Није острвско презиме? - Тако је.
Ускоро ћемо бити далеко од острва неко време па ћу бити као код куће.
Изненађен сам. Иначе капетан бира свог првог официра.
Искусан капетан да.
Сигурно схватате да су хтели задржати улагање у рукама мушкараца.
Заиста. - Хтели су додатно осигурање, то је све.
Држи ме на оку и реци ако радим нешто погрешно.
Не знам другачије, капетане.
Г. Чејз, подигнимо сидро. - Прамац у смеру ветра, идемо!
Г. Лоуренс, кормило. Г. Џој, кренимо!
Г. Кол, г. Чапел, станите поред сошњака.
Идемо, живо, момци!
Попните се горе до оглавног једра. Пазите на ветар.
Подесите оглавна једра! Отпустите ужад!
Запело је, господине. - Г. Чапел, преузмите кормило.
Хајде! Зашто ова узда спинакера нису раширена?
Окрените бродско витло.
Ужад су хладна.
Покренимо се, до ђавола! - Цели Нантакет гледа.
Сидро је напољу!
Пазите главу, капетане!
Шта је, г. Шепард? - Жалузина је закачила платно.
Неће се отпетљати, г. Чејз! - Још увек не креће!
Пази.
Жалузина, Овене.
Склони се!
Бога му!
Запловимо!
Одличан посао, г. Чејз.
Стигнемо ли до Кејп Вердеса у следеће две недеље
имаћемо добру шансу да стигнемо до Тихог океана на време.
Кукуруз, г. Чејз? - Не, хвала, господине.
Никада га нисам волео.
Чудно. Мислио сам да вам је отац узгајао кукуруз на Кејп Коду.
Тако је. Можете ли замислити како ми је досадило да га једем сваки дан.
Кукуруз, бамију, пасуљ.
Пре него што је завршио у затвору.
Јесте ли ви упознати с том причом, г. Џој?
Господине? - Јесте ли знали да је г. Чејз готово сироче
због тога што му је отац затворен? - Сви имамо своје путеве до мора.
То је разлог не постављати превише питања.
Сигурно није било лако.
Но, удомила те велика поморска породица Нантакета.
Ово није први пут да ме неко назвао копнењаком.
Неки Нантачанин који ме подсећа да нисам део те породице.
Ако ће ме капетан извинити, чекају ме китоловци и страже за поделу.
Не, господине, мени не.
Ни капљицу? - Не, господине.
Као што рекох, некада мање постављених питања је боље.
Добивамо ове сплачине првог дана?
Шкрти гадови. Где је месо?!
Предивна дјевојка. - Визија лепоте изрезбарена од најбоље кости кита.
Без дирања. - Мислио сам да сте ожењени. - Јесам, то је она.
То јој је нос, барем.
Честитам, даме!
Добар посао разапињања једара данас.
Јадније китоловце нисам видео.
Г. Чапел. - Господине? - Бићете капетанов харпунар.
Г. Лоуренс, ви ћете бити мој. - Да, господине.
Г. Петерсон... Харпунар другом официру.
Да, господине. - Шест људи по чамцу.
Први је главни за веслом. Сутра у шест звона.
Нисмо ни источно од Халифакса, господине. - Како се зовеш?
Кофин, Хенри Кофин. - Он је капетанов рођак.
Г. Кофине, мислите ли да кит зна шта је источно од Халифакса?
Не знам ко сте ви. Како сте доспели овамо.
Неки од вас су се вероватно сакрили у бекству.
У реду је, брига ме.
Заузврат постојите због само једне ствари.
Китовог уља.
Намеравам да напуним 2000 буради и вратим се кући што пре.
Чак и кад је време добро и нема китова, г. Кофине,
напунићемо чамце и вежбати маневре потребне за хватање кита.
Ко год не буде ништа радио наћи ће се на путу кући. Јасно?!
Да, господине. - Господине.
Зелени? На палубу.
На ноге.
Да, копнењаку.
Томас Никерсон? - Да, господине.
Нормална је мучнина на почетку.
Повуците ме натраг! - Најбољи начин припреме за борбу с Нептуном, момче!
Молим вас, повуците ме!
Боље?
Опростите, заиста ми је жао.
Сад имаш о чему да пишеш мајци.
Мајка ми је закопана на Смитс Хилу.
Тамо је споменик и за оца. Изгубљен је на мору пре мог рођења.
Дај ми то.
Ово је сада твоја породица, момче.
У добру и у злу.
У злу већином.
Орибај палубу, мали.
Далеко сте од лова на китове и једрења. - Да, капетане!
Крива ти је линија, Никерсоне. - Да, капетане.
Остаћемо до сумрака, ако треба.
Спремите се за покрет! - Харпунари у чамце!
Морате бити бржи, г. Реј. - Да, г. Чејз.
Нема више курви, г. Чејз. - Сада си морнар!
Није лоше, г. Реј. Добро је.
Навикните се, момци, морате радити као коњи.
Г. Чејз? - Господине? - Развуците бочна једра.
Је ли то мудро? У голфској смо струји. Боље да идемо 5 чворова
да видимо време. - Каснимо два дана.
Морамо да надокнадимо ако желимо да ухватимо источни ветар.
Развуците бочна једра.
Развуците бочна једра! Идемо!
Причврстите око јарбола, развуците бочна једра!
Пожурите, г. Кофине. Капетан жели већу брзину.
Стар је, али још увек може пловити, момци!
Налет ветра с десне стране. Морамо одмах смањити једра.
Не још увек, г. Чејз.
Господине, идемо у олују с 8 чворова, а оно иде брже од тога.
Нека дође. Мушкарци су омекшали од копна,
требају добро крштење да знају како је наш посао започео.
Смањимо једра и променимо курс од ветра или ће ухватити по ширини.
Чејз, нећемо ништа мењати.
Г. Лоуренс, држите курс. - Држим курс, господине.
Изгубићемо пола дана ако будемо тако ишли. Ухватићемо руб олује.
Ако не могу поднети овакав ветар онда нека нам Бог помогне.
Припремите се за олују.
Долази олуја, момци.
Припремите се за невреме, г. Бонд, идемо у налет ветра.
Морамо успорити и препустити се. - Нећемо ништа мењати, г. Чејз.
Г. Лоуренс, држите курс. - Држим курс.
Скратите једра, г. Чејз.
Окрените брод, крените према копну! - Не, штета је учињена!
Прекасно је! Удариће нас бочно!
Држите се!
Пазите!
Г. Џој, морамо одсећи главно једро. - Крећем!
Хтели сте да ме видите, господине?
Сутра у шест звона окупићете посаду
и обавестити их да се враћамо у Нантакет због поправке.
Онда ћете им се извинити што сте се оглушили о капетанова нареења
што је готово коштало живота све на овом броду. - Молим?
Прихватићу вашу оставку по повратку у луку. То је све.
Ви сте наредили да се разапну бочна једра. - То је било разумно.
Људима је требало тестирање. - Слањем у олују? - То...
То је била несрећа. - Не, него лоше управљање бродом.
Окривити срећу је слабост. - До ђавола и твоја дрскост!
Знаш ли с ким разговараш? Зовем се капетан Џорџ Полард!
Полард!
Колико год китових брошева имали, г. Чејз,
ви сте само син фармера који је угњетавањем добио униформу.
Сада се губите напоље!
Вратити се у луку без иједног бурета уља била би грешка.
То не би доликовало имену Полард, нити Чејзу.
Најбоље за обојицу би било радити с ониме што нам је Бог дао.
Напуните брод уљем и вратите се кући за годину дана
па се решимо један другога чим пре.
Верујте ми, желим то једнако јако као и ви.
То је, свакако, капетанова одлука.
Били су као тек венчани пар.
Пар који се толерисао, али који је могао да потопи брод.
Јесте ли ожењени, г. Мелвил? - Јесам.
Нека вам се Бог смилује. - Очекујемо и дете.
Зна ли ваша жена да сте вечерас донели све што имате овамо
и дајете то странцу? - Не, господине.
Пуни сте изненађења.
Есекс се није вратио у луку. - Није.
Наставио је да плови. - Тако је.
Недуго затим чули смо звук за којим сви китоловци жуде.
Млаз!
- Ено је велика избацује!
Бели или уљешура, г. Рамсдел? - Уљешура је!
Г. Чејз, избаците чамце. - Сви на палубу! Сви на палубу!
Припремите чамце. - Спуштај!
ЈУЖНОАТЛАНТСКИ ОКЕАН 3 месеца на мору
Ено их, излазе! Веслајте, пуном снагом!
Идемо, уприте!
Ено младунца.
То је младунац? - Ово је мајка.
Ево нашег момка. Ту је новац.
Никерсоне, гурај! - Четрдесет бачви? - Педесет.
Опасан је. - Уприте у весла, момци, или ће побећи.
Веслајте! Паметно, момци, паметно. Пазите на весла.
Г. Рамсдел, припремите уже. - Да, господине.
Г. Лојд, први је мој.
Доведите ме ближе. Држите га се.
Ово вам је прва Нантакетска вожња, момци.
Погледајте га! Најстраховитије биће на земљи.
Зарања!
Моје руке!
Мораш намокрити уже, Никерсоне.
Остало је 250 м ужета, г. Чејз.
140 метара, господине.
Одвући ће нас под воду!
Метју, треба ми твоје уже. - Додај уже.
Дајте ми своје уже, г. Петерсон! - Остали смо на 100 м ужета!
45 м. - Завежите их.
Баци!
Петерсоне, размотај. - Добро.
Колико метара може да иде? - Остало је 120 м.
Не, не, чекајте!
Овене! - Не још! Не дирајте то уже!
Остало је 90 м.
Овене, до ђавола! - Рекох да не дирате! -55 м, г. Џој.
18 м, господине!
Гурај!
Пожурите, момци. - Бежите, гамади!
Китово сало у уљу. - Бежите, гамади!
Имаш га? - Имам га, Чејз.
Како изгледа? - Није добро.
То је то.
Г. Чејз? - Да? - То је све. Не можемо више извући.
Злато је унутра, момци, наставите да копате.
Превелик сам да уђем унутра. - Онда нађи некога ко може.
Никерсоне, дођи овамо!
Хеј, рекао сам дођи овамо!
Попни се горе и уђи.
Хајде, Томасе. Унутра је оно што вреди више него што кувају.
Господине, не могу, жао ми је. Не могу.
Уђи унутра или ћу те ја спустити.
Боље стави ово међу зубе, момак.
Унутра смрди горе од ђавоље гузице.
Хвала.
Опрости. - Никерсоне, понеси мој јастук са собом.
Унутра.
Човек упозна себе доле.
Јесу ли вас послали у китову главу? - Нису.
Поштедели су ме.
Тамо је благо.
Никада нећу заборавити тог првог мужјака.
47 бачви. Наравно, срећа је кратко трајала.
Тамошње воде су биле изловљене? - Тако је.
Зато смо отишли даље.
Месец дана нам је требало око Хорна.
Оставили смо јужни Атлантик с трачком наде.
Да би се могло окренути на боље.
Но, долазак у Тихи океан није побољшао стање.
Виђења китова била су преретка.
После готово годину дана на мору
капетан и први официр постали су нервознији.
Кап. Полард проводио је већину дана у кабини, бојао се да погледа посаду.
Потпалубље нам је било готово празно.
Гледати наше тричаве покушаје било је као подсетник да смо далеко од куће.
АТАКАМА ЕКВАДОР
Не знам тај језик. Причајте енглески.
Понудите више. Ово је Нантакетско китово уље.
Није крађа. Вреди више од тога. Више!
Свештеник инсистира да пишемо кући о новостима.
Шта мисли коме ће писма помоћи?
Удовицама? Власницима бродова који више не постоје?
Колико дуго намеравате овако да живите, капетане?
Пиши у Шпанију онда, моли за опроштај, за себе и свог капетана.
Нико није могао да предвиди шта ће се догодити.
Ко би веровао? Нико. Сигурно не наши покровитељи.
Многе године твоје уље је пунило њихове џепове златом.
Капетане? - Опростите.
Рекли су ми да вам је путовање нападнуто из заседе.
Капетан Џорџ Полард, Есекс.
Капетан Клементе Пелаез, Санта Марија.
Хоћете ли купити колеги пиће?
Не, не. - Лоша срећа?
Колико далеко? - Довољно далеко само за будалу.
Колико би то далеко било?
5500 км уз екватор.
Спољно ловиште.
Је ли било китова тамо? - Више него што сте икада сањали.
На стотине. Поља репних пераја докле поглед допире.
Могли бисте напунити 3000 бачви у једном дану. - Могли бисмо?
Да није тог демона. Кита.
Белог као алабастер. Дугачког 30 метара.
Послао је шесторицу у смрт.
Нама осталима је оставио нешто за сећање.
Тај бели кит, је ли плесао жиг и опљачкао вас?
Хвала.
Верујете ли ово?
Сада отпловимо, ухватимо југоисточни ветар, најповољније је време,
напунимо се и кући смо за шест месеци. Шта кажете, г. Чејз?
Не морамо трпети наш незгодан положај дуже него је потребно.
Амин за то.
Амин.
Похлепа је обузела нашег капетана и првог официра.
Тако смо кренули, 5500 км уз екватор.
Без икаквог плана, почела су нагађања.
Ту ће се китови скривати.
Шта даље од човека.
Свеједно смо их уловили.
Пре много векова, морнари су се бојали да плове даље од руба земље.
Но, ми смо кретали према рубу лудила.
Поверење је заменила сумња.
Наду слепо празноверје.
Капетане, људи причају. - То људи раде.
Незадовољни су вашом одлуком одласка оволико далеко.
Јеси ли их исправио?
Подсетио на нашу сврху? Напунити брод китовим уљем
и ако су китови удаљени 5500 км онда ћемо тамо отићи.
Рођаче, молим те.
Ово је лудост.
Допустио си да паднеш под утицај оног човека.
Мораш окренути брод.
Предлажем да се вратиш доле, увериш људе, будеш вођа
и никада више немој искориштавати породичнуу привилегију код мене.
Г. Кофин.
СПОЉНО ЛОВИШТЕ 14 месеци на мору
Шта је? - Слушај.
Г. Чејз, видим белу воду. - Где? С леве стране!
С леве стране, капетане! - Видиш ли нешто?
Спуштај чамце! - Спуштај!
Ђаво носио мексичко ловиште!
Забодите га, г. Чапел! Забодите га јако!
Право напред, Петерсоне!
Не допустите им да вас избаце из равнотеже, момци!
Наставите даље!
Кит! - Да.
Дакле, истина је? - Јесте!
Превише тога је истина.
Пуном снагом!
Г. Бонд, натраг на 3 м. Спустите опрему!
Г. Лоуренс, водите нас према заветрини у правцу јата.
Врући катран, господине. - Наћи ћемо га.
Близу смо црне коже. Пришуњај јој се!
Наша је, момци!
Шта је то било, г. Лоуренс?
Г. Чејз!
До ђавола!
Нађите г. Лоуренца...
Нека г. Лоуренс покрене пумпе.
Где је? - Леви део прамца.
Донесите ми највеће зупце које имамо.
Жели борбу?
Никад нисам видио да кит то ради. - Г. Лоуренс, преузмите кормило.
Г. Рамсделе, завежите други крај ужета за прамчани јарбол.
Док сам жив и дишем, он је мој.
Пази!
Капетане, Есекс је нагнут.
Окрећите чамац!
Г. Џој, помозите! - Помозите ми!
Г. Чејз?!
Кит, пробио је брод. - Шта?
Изгубили смо Истона и Санборна.
Пумпе су бескорисне, господине.
Припремите се да напустите брод. - Не можемо одвеслати кући.
Морамо скинути једра и скрпити нешто.
Узмите што више хране и воде.
Требаће нам сва воду коју можете да нађете.
Наизменично узимајте све што можете.
Г. Рамсдел, храна.
Понесите што више хране.
Поставите га. Пазите где стајете.
Држите? - Хлеба и залихе.
Спуштај! - Ухвати коловрате.
Чекај.
Хајде, Никерсоне.
Држи се.
Морамо се склонити од уља.
Брзо, дај ми руку! - Подигните га!
Морамо се склонити од уља.
Никерсоне, где је г. Чејз? - Био је овде.
Пожурите.
Г. Чејз?!
- Где је први официр?
Одмакните се! Одмакните се!
Морамо да кренемо. - Чекајте! Г. Чејз?!
Ено га! Ено га!
Овамо! - Г. Чејз!
Идеш ли да пецаш? - Очишћена и напуњена, г. Џој.
Одмакнимо се или ће нас повући са собом.
2000 НАУТИЧКИХ МИЉА западно од Јужне Америке
Капетане? Шта је са залихама?
Пет декаграма хлеба на дан и пола чаше воде.
Не можемо живети од тога.
То је он!
Да, то је он.
Не можете мене заварати, г. Чејз.
Г. Кофине? - Је ли? - Ви сте нас довели до овога.
Знате да јесте!
Спустите пиштољ! - Хеј, спусти га! - Реци да се бојиш!
Спустите пиштољ! - Знате шта ће бити кад нестане хране и воде?
Учини како капетан каже. - Желим да га видим уплашеног. - То је неређење!
Уради шта ти каже, одмах! - Реци! - Хенри. - Реци!
Хенри, спусти пиштољ.
Хенри, спусти га.
Кренули смо на исток.
Назад у смеру из којег смо дошли.
Само су нам сунце и компас тако рекли.
Сви смерови су изгледали исто.
Надали смо се да ухватимо западне ветрове до Ускршњег острва.
Путовање од 3000 миља.
12 дана скрећемо према југу. Шест степени ширине.
Ни миљу ближе Ускршњем острву.
Остали смо на истом месту.
Проклети смо. - Надокнадићемо кад ухватимо промењиве ветрове.
Ухватићемо их.
Чапел?
Држите се, капетане.
Г. Џој, подигач је заглавио.
Г. Џој, јесте ли добро?!
Метју!
Метју, шта се догодило?
Шта радиш овде? - Погледаћу. - Не, не.
Погледаћу. - Добро сам. - Опусти се.
Знам, само желим да погледам.
То је само огреботина. - Дајте му воде. - Не треба ми!
Дајте му воде. - Не треба ми. Добро сам.
Хајде, попиј.
Држим те.
Шта сви гледате? Добро сам! Капетане, оран за рад.
Оран сам за рад, чујете ли?
Овене, добро сам. У реду?
Губи се. - Добро је.
Идемо. - Зашто трошити воду на мртвака?
Знају се од раније. Плове од детињства.
Реци ми, да ли би ти могао да седиш и гледаш брата како умире?
Само је питање бројева, г. Чапел.
Нема довољно за све нас.
Зашто трошити воду на мртвака?
Зашто трошити... Зашто трошити воду?
Г. Никерсоне?
Зашто трошити воду? - Јесте ли добро? - Не могу.
Шта? - Имаш довољно... Више него довољно.
Господине, дошли смо тако далеко. - Дошли смо до краја.
Имамо договор, господине. - Узми новац и одлази!
Погодба с ђаволом! - Не, господине.
Ђаво воли неизречене тајне.
Посебно оне које труну у човековој души.
Која је ваша?
Нисам одличан писац.
Нисам Хауторн, али откад сам чуо за њу, ова прича ме прогања.
Обузима ме.
Бојим се да ако је не напишем никада више нећу писати.
Шта још?
Бојим се да ако је напишем да неће бити добра како би требала да буде.
Наставите причу, господине.
Због обојице.
НАСУКАНИ 34 ДАНА
Проследи то.
Хвала Ти, Боже. Ово је наша храна.
За светлост, за здравље, свако добро.
Тамо! Копно!
Копно! Копно!
Весла, упрегните!
Веслај!
Остани на месту! Остани на месту!
Г. Чејз, шта је? - Г. Чејз? Који је ђаво? Зашто сте стали?
Прати нас! - Шта? - О чему он прича?
Нема ничег' тамо! Ничег', г. Чејз! - Господине, шта радите?
Држ'те се!
Где је?!
Ово би могло бити острво Дучи.
Без карте, компаса и квадранта не можемо бити сигурни.
Одржаваћемо ватре, дању и ноћу.
Надаћемо се да ће брод у пролазу видети дим.
Хтео сам да видите ово.
Без сумње су овде дуго времена.
Чекају брод, али брод није дошао.
Ниједан брод неће доћи.
Умрећемо ако останемо.
Колико ће птицама требати да престану да долазе кад виде поједена јаја?
Привилегија је знати тренутак нечије смрти унапред.
Можеш се припремити за то.
Проклетство је бити тако далеко од куће.
Без прилике поздравити се, без прилике помирити се.
Поравнати рачуне.
Барем поравнајмо наше рачуне. Капетане.
Капетан чега?
Есекс је изгубљен, али не вашом кривицом.
Кривица је исто тако и моја... - Ти ниси капетан!
Рођен си за тај посао. - Ја сам рођен с њим.
Шта смо урадили, Џорџ?
Како смо то увредили Бога и толико га узрујали?
Једино биће које је увредило Бога је кит.
Не ми?
Наша ароганција, похлепа? Погледај где смо.
Ми смо врховна бића створена по божјем лику.
Земаљски краљеви.
Наша сврха је да пловимо светом који нам је дат.
Подредити природу нашој вољи. - Осећаш се као земаљски краљ после свега?
Ми смо ништа, мрље. Прашина.
Запловићемо према сунцу у зору.
Ако ћемо умрети, уз Божју милост, нека умремо као мушкарци.
Јесмо ли спремни, г. Wеекс? - Да, господине.
Г. Чапел, г. Рајт. - Не могу, господине.
Ја, Локс и Викс... Остаћемо.
Спреман за полазак, Метју?
Помоћи ћу ти. Идемо. - Нема смисла! - Идемо кући.
Нема смисла. Иди само.
До ђавола, Метју.
У реду је. - Послаћу брод по тебе чим се вратимо.
Онда ћемо се картати у Нантакету.
Договорено.
Хоћеш да ти то отворим?
Мислим да ћу моћи и сам, ако затреба.
Бог нека буде с тобом, брате.
С тобом такође.
Брате Петерсоне? Идеш ли с нама?
Г. Петерсоне, дођите у наш брод, с г. Бондом.
НАСУКАНИ 48 ДАНА
Где је... Полард?
Г. Лоуренс, пробудите се!
Где је други чамац?
Поларде?! - Капетане Поларде?!
Поларде? - Капетане?
Поларде?
Шта је било?
Бенџамине, шта то радиш? - Мртав је. Бацићу га у море, господине.
Погледај ме. Погледај ме, Бенџамине.
Ниједан разуман морнар неће одбацити оно што би га могло спасити.
Слушај ме, дечаче.
Може нам помоћи.
Бог мој небески. Слатка је његова милост.
Твоја створења чекају храну свакодневно.
Одлучено је.
Припремили смо тело.
Уклонили органе.
Одвојили удове од тела.
Изрезали све месо с кости.
После тога смо затворили тело.
Зашили смо га што смо пристојније могли.
Затим га предали мору.
Прво смо појели срце.
Осуђујете ме.
Не.
Ето... Ето...
Готово је.
Изречено је.
Никада никоме нисте рекли?
Не.
Ни жени? - Мислите ли да би могла да ме воли
кад би знала шта сам учинио? - Да. Могла би.
Да си ми испричао причу кад смо се упознали
свеједно бих данас носила твој прстен.
Снага тог дечака и даље живи у теби.
Видим то. Иако ти не видиш.
Можеш сада да завршиш причу, љубави моја.
Седи.
Слушај. Проклетиња.
Остало нам је још мало воде.
Немој одустати, идемо кући.
Имате ли породицу код куће, г. Чејз?
Имам жену.
И сина или кћер.
71 ДАН НАСУКАНИ 1200 наутичких миља западно од Ј. Америке
У реду.
Капетане. - Поново ћемо извлачити. - Нећемо.
Поново ћемо извлачити. - Г. Рамсделе.
Преузећете заповедништво над овим пловилом.
Пиштољ је ваш.
Ви сте наш капетан. Потребни сте људима.
Људи ће бити добро.
Молим вас. Молим вас. Поново извлачимо. - Хенри.
То је наређење!
Ако не можеш, предај пиштољ другоме.
Не, не, не!
Били смо недељама у појасу заветрине.
Тај део Тихог океана више је пустиња него океан.
Сунце пече... Бојао сам се...
Једино о чему сам размишљао...
Било је да ће сви умрети, а ја ћу последњи остати жив.
Колико је г. Чејз претпостављао, били смо 800 миља удаљени од копна.
Г. Чејз?
Капетане Полард!
Драго ми је што вас видим.
Мало је среће у нашем преживљавању.
Као и у нашем, господине.
Барзилај? Трећи брод?
Нема их данима.
Бојим се да су изгубљени, господине.
Г. Чејз, имате најбољи положај!
То је само кит.
Баци копље! Баци га!
Баци га! Баци копље!
Баци га!
Хајде.
Убиј га! Тамо је! Баци копље.
Зашто га ниси убио?
Проклета будало.
Струје су нас раздвојиле.
Тада смо последњи пут видели чамац капетана Поларда.
НАСУКАНИ 87 ДАНА
Чамац! - Чамац с леве стране!
Нека се Бог смилује.
НАСУКАНИ 90 ДАНА 18. фебруара, 1821.
Г. Чејз?
Оче? Оче?
Не остављај ме, оче!
Господине? Г. Чејз.
Погледајте, господине.
Погледајте! Пробудите се, г. Чејз.
Копно на видику! Погледајте.
Спашени смо тамо, код острва Мáс Афуера, Чиле.
90 дана након потонућа Есекса.
Дали су нам стару одећу. Нахранили су нас.
Било је тешко јести испрва.
Чудно.
Бринули су се о нама што су боље могли док нисмо нашли брод за повратак.
То путовање трајало је још три месеца.
ЛУКА Нантакет 11. јуна, 1821.
Чинило се као да је цело острво дошло да види наш повратак.
Није било радости.
Само тишина.
Гледали су нас као да смо утваре.
Духови. Никоме нисмо причали детаље нашег преживљавања.
Питао сам се јесу ли некако знали о нашим оскудицама.
Можда су само били знатижељни.
Обећао сам, зар не?
Боже.
Хеј, душо. Ко је ово?
Фиби Ен.
Фиби Ен Чејз.
Ово је татица.
Хеј, душо.
То је татица.
Свакако, нису га могли оставити на миру.
Г. Чејз и његова жена нису прошли ни метар
када су га зауставили и морао је да се врати у поморску канцеларију.
Остала су пословна питања.
Пређимо на ствар.
Због великог губитка живота и имовине на нашем путовању
биће истраге.
Као капетан и први официр очекује се наше тумачење догађаја.
Свакако. - Како сам расправио ово с власницима брода
и мојим оцем јасно је да ће потпуно откривање имати последице.
Огромне последице за читаву индустрију. Да је кит потопио Есекс.
То је истина.
Онда би се осигуравајуће куће и улагачи почели бринути
о морским неманима који потапају бродове.
Морнарима који извлаче сламке како би преживели.
Послујемо с уљем. Сви ми.
Као и у сваком послу, вероватноћа успеха мора бити већа од ризика.
Шта предлажете, Џорџ? - Да кажете како се брод насукао.
То је лаж. - Да су се умрли људи удавили. - Још једна лаж.
Размисли, учиниће те капетаном. - Ону записану заклетву?
Под условом да донесете брод пун уља.
Овако вам гарантујмо. - Био би богат човек.
Презиме Чејз не мора више бити копнењачко већ признато.
Које припада међу великим породицама Нантакета.
Желите да заборавим шта се догодило због зараде?
Тражимо од тебе прагматичност.
Есекс је пробио бели кит.
Ми који смо преживели у слабо опремљеним чамцима
морали смо починити грозоте како би преживели.
По нашем повратку очекујете да ширимо дрске лажи
како би ви, власници бродова Нантакета, могли да пуните џепове
и мирно спавате. Нећу мењати истину.
Нити би ти требао, Џорџ.
Последњи пут кад сам га видио... Г. Чејз?
Нисам могао да нађем праве речи за оно што сам хтео да кажем.
Томасе.
Можда не постоје такве речи.
Одлазим за Фалмут и...
Била ми је част, господине. Да пловим са вама.
Част је моја, г. Никерсоне.
Узми.
Срећно, Томасе. - Вама такође.
Следећег дана Џорџ Полард позван је на испитивање.
Господо, капетан Џорџ Полард.
Многи важни људи Нантакета били су тамо.
Била је то формалност.
Добар вам дан, капетане. Молим вас, седите.
За записник.
Есекс је пробио бели кит, 6600 км западно од Еквадора.
Као да је сам Овен Чејз проговорио.
Рекао им је истину.
Савест капетана Поларда била је чиста.
Али испитивање је било превара.
Полард је опет отишао.
Тражио је белог кита. Никада га није нашао.
Насукао је други брод код Хаваја. Два пута проклет.
Никада више није пловио. - Овен Чејз?
Био је човек од речи.
Прво је послао брод на острво Дучи.
Г. Џој је преминуо, али остала тројица су била још увек жива.
Затим? - Затим је спаковао породицу и преселио се у Њу Бедфорд.
Почео је изнова. Постао је трговачки капетан.
Пловио је кад је хтео.
Добили сте што сте платили, г. Мелвил.
Ове ноћи у фебруару најдуже су у години.
Обојица можете да се одморите. - Верујте, нећу се одмарати неко време.
Зашто?
Добили сте причу. Имате радњу. Све је ту.
Можда нисам тражио радњу. - Не? Шта онда?
Нешто друго што сте ми вечерас дали. - Шта то?
Храброст да одете где не желите да одете.
Г. Мелвил...
Оно што сте чули, што сам вам рекао,
хоће ли вам све користити за књигу?
Биће то дело фикције, г. Никерсоне.
Надахнуто истином.
Но, осећам да нећу морати све да искористим.
Хвала. - Понесите ово са собом. - Новац је за вас. Инсистирам.
Ја инсистирам да га задржите.
Ја инсистирам да је једна особа у овом разговору трезна.
Враћате се... - У Питсфилд, Масачусетс.
Срећно. - Хвала.
Знате, чуо сам да је човек из Пенсилваније ископао рупу
и нашао уље. То не може бити истина.
Чуо сам и ја.
Уље из земље.
Замислите то.
Херман Мелвил завршио је свој роман 1850. године.
Годину дана после Моби Дик је објављен.
Натанијел Хауторн је рекао за Моби Дика:
"То је еп вредан Хомера. Биће то амерички еп."
Ћирилица: Срба
Адаптирао на српски: суадновиц