ПО ДЕЙСТВИТЕЛЕН СЛУЧАЙ
Най-доброто място досега.
Определено, човече.
- Браво, приятел. - Братле.
- Ще дойдете ли при мен? - Добре. Да вървим.
Ей!
Срамота, срамота. Затворихте кръчмата.
Бягане на сто метра с подкрепата на вурст и бира.
Откъде сте?
Коя е вашата дисциплина?
Не говорят английски.
- Да им помогнем да се качат. - Хайде. Нагоре?
Така.
Хайде. Държа те. Давай.
Нагоре. Да. Добре ли е?
- И умната, момчета. - До скоро.
- Пазете се. - До скоро.
Утре ще победиш.
Внимавай, човече.
МЮНХЕН 1972
Аз съм Джим Маккей,
предавам на живо от студиото на Ей Би Си
в олимпийското селце в Мюнхен, Западна Германия.
Спокойствието на това, което наричахме "безоблачна олимпиада",
беше нарушено точно преди съмване тази сутрин около 5:00 ч.
Още не е сигурно колко израелци
са взети за заложници в апартамента.
Стана ясно, че от Черния септември са подхвърлили бележка
през прозореца. Списък с искания.
Настояват "израелската военна машина"
да освободи 200 араби, които според тях са политически затворници,
или заложниците ще бъдат убити.
Комюникето на терористите завършва с апел
към революционерите от цял свят за обединение.
Това е сграда номер 31. В момента
осем или девет ужасени човешки същества
са взети за заложници.
Исканията са много... В момента там има някой.
Това трябва да е някой от терористите.
Мъж с маска на лицето. Странно.
Какво ли се върти в тази глава и в този ум?
Само преди малко се състоя
още един от тази дълга серия преговори.
Представителят на групата излезе, говори и се върна.
Изглежда, че това е процес на преговори и консултации.
Дали това означава "добре"? Или пък "всичко свърши"?
Елате да ни приберете.
Както Питър Дженингс посочи, немската армия,
поради прекалено усложнените закони
няма да има право да се намеси.
Виждате атлет с мешка,
в която явно има картечница.
Още веднъж включваме Питър Дженингс
от олимпийското селце. Питър, какво виждаш
с невъоръжено око?
Джим, има голям брой,
може би вече над десетина от онези мъже от охраната,
облечени в екипи на атлети.
Ние ги предупредихме, казахме какво ще се случи, ако има опит,
- затова мисля, че трябва да го направим. - Това е само шоу,
просто искат да покажат пред света,
че могат да мислят и да бъдат организирани.
Говорете с тях, кажете им да се връщат
или ще се случи нещо лошо.
Стой!
Изглежда обсадата на сградата,
където са заложниците, е прекратена,
и немската полиция се оттегля.
Явно властите са отменили плановете си,
когато водачът на федаините излезе
и поиска прекратяване на обсадата,
като изтъкна, че цялата операция
се наблюдава по телевизията
вътре в апартамента.
Явно има нови искания за местене на федаините
и заложниците, въпреки че все още не се знае
кога и къде ще стане това.
Аз съм Питър. Имате ли да ни съобщите
нещо от там, където сте?
Тук е Косел. Определено имам, Питър.
Тук се разиграва голям екшън.
Съвсем внезапно в района между сграда 20 и сграда 12
започнаха да разчистват колите.
Очевидно се боят от нападение от страна на немската полиция...
...в рамките на пет минути.
Това, което разбирам оттук, е,
че са се насочили към летището Фюрстенфелдбрук.
...хеликоптерът току-що се приземи
в края на олимпийското селце.
Вижда ли се изход номер седем?
Аз съм Ванс Колвиг. Видях
четирима заложници в единия хеликоптер
и петима заложници в първия хеликоптер.
Да, току-що се върнах
и беше очевидно, че там става
нещо много сериозно.
Ние сме пред изходите. Пълно е с бронетранспортьори,
полицейски коли...
Полицията влиза през изходите с пуснати буркани
и идват още. Пет, шест, ето още един.
Седем бронетранспортьора минаха през изходите.
Подготвят голямо нахлуване.
Последните новини от летището са, цитирам...
1:15 ч. мюнхенско време 6 септ. 1972
"тук цари истински хаос".
Пристигна, Питър. Автобусът пристигна
- при хеликоптерите. - Имаме сведения,
че всичките девет заложници са добре.
Повтаряме, имаме потвърждение малко след 1:00 ч. сутринта.
Престрелката приключи в полунощ.
Видяхме поне 24 коли да влизат,
а сега виждаме и светлините...
На летището се развихри ужасна битка,
но заложниците по чудо са останали невредими.
Според тези сведения всички арабски терористи
са загинали при немския огън.
Първоначално беше казано, че заложниците са невредими,
но се оказва, че не е така.
Говорител на Олимпиадата каза...
Това е един от районите в света...
Кой ще съобщи на семействата?
Някой трябва да им каже.
Пожертваха младите си хора и похарчиха
всичките си пари за войни.
Сега имат шанс да построят своите нации.
И разбира се, те са съвместими. Арабите и израелците
могат да живеят заедно, така мисля.
Така е, прав си, Питър.
И отново бяха разделени, точно когато изглеждаше
че приближават позициите си. Имаше малко надежда.
Току-що получихме последните новини. Когато бях дете,
баща ми казваше, че най-лошите ни страхове
рядко се осъществяват. Тази вечер те станаха реалност.
Сега казаха, че заложниците са били 11.
Двама са били убити в стаите си
вчера сутринта.
Девет са били убити на летището тази вечер.
Всички са мъртви.
...пред притихнала тълпа от 80000 души.
След церемонията останалите от отбора видяха
ковчезите на падналите си другари,
натоварени в самолет, за да бъдат върнати у дома им.
Големи тълпи се събраха на улица "Дизенхоф"
и в Ерусалим на площада пред Кнесета.
Хората плачат, късат дрехите си.
На погребенията, които ще се състоят утре в Ерусалим,
се очаква да се стекат десетки хиляди опечалени.
Ето имената на израелските спортисти
в Мюнхен, които бяха взети за заложници,
които бяха пребити и накрая убити от арабските терористи.
Йосиф Готфройнд,
Елиезар Халфен,
Яков Спрингер.
Д- р Уади Хаддад.
Абу Дауд.
Махмуд Хамшари.
Андре Спитцер.
Зеев Фрийдман.
Кехат Шур.
Уаил Зуайтир.
Д- р Басил ал Кубейси.
Камал Насер.
Марк Славин.
Амицур Шапира.
Давид Бергер.
Кемал Адван.
Абу Юсеф.
Мохамед Будиа.
Йосеф Романо.
Моше Вайнберг.
Хюсеин ал Шир.
Али Хасан Салами.
Докато цял Израел скърби и всички казват молитви
за хората...
Опитах се да не мисля за теб, но не успях.
...много лична тъга и скръб в предстоящите дни и години.
Аз имам най-скучната работа на света. Какво ще ми се случи?
Те бяха само атлети. Отидоха на Олимпиадата.
Виж какво ги сполетя.
Сега какво?
Сега ще имаме бебе.
Единадесет имена.
Дайте ни заповед и ще започнем.
Също като Айхман.
Казваме на тези касапи:
"Щом не искате да делите този свят с нас
и ние не искаме да го делим с вас. "
Имаме това право, нали?
Нападнати и избити отново,
докато останалата част от света провежда игри. Олимпийски факли,
духови оркестри и мъртви евреи в Германия.
А на света въобще не му пука.
Ние реагирахме. Изпратихме 70 изтребителя.
Никой не забеляза.
Въздушно нападение над тренировъчните им центрове.
Никой не вижда какво става в тези лагери.
Поне 60 араби са мъртви. Кой знае колко са ранени.
Това е за привличане на вниманието.
Това не е просто публичен трик.
Нека ви припомня.
Али Хасан Салами създаде Черния септември.
Той е инициаторът на мюнхенските убийства.
Тези хора.
Те са дали клетва да ни унищожат.
Забравете мира засега.
Трябва да им покажем, че сме силни.
Ние имаме закони, ние представляваме цивилизацията.
Някои казват, че не можем да сме цивилизовани.
Винаги съм им се противопоставяла.
Не знам кои са тези маниаци
и откъде идват.
Палестинци?
Не можеш да ги разпознаеш.
Кажете ми кой закон закриля такива хора.
Днес слушам с нови уши.
Всяка цивилизация счита за необходимо
да прави компромиси със собствените си ценности.
Взела съм решение.
Отговорността е изцяло моя.
- Авнер? - Да?
Заминаваме за Ерусалим. Влизайте.
Да вървим, сър.
Здравей. Аз съм генерал Замир.
Да.
Положихме клетва пред вас.
Моята част, когато постъпих в Мосад.
Не те помня.
Разбира се, познавам баща ти.
Авнер.
- Минаха... - Две години, откакто работих за вас.
Помня. Моля те, седни.
Харари.
Генерал Надав.
И генерал Ярив.
Как си? Как е баща ти?
Добре е. Благодаря.
Кафе? Радвам се, че те виждам отново.
Седни.
Началникът на Мосад, двама генерали
и министър-председателката. Очевидно е важно.
Това е нещо ново.
Случилото се в Мюнхен променя всичко.
Искаме да те питаме би ли приел една мисия?
Важна мисия. Ще трябва да напуснеш страната
и семейството си. Може би за години.
- Освен това е опасна. - Не можеш да я обсъждаш с никого.
Дори със съпругата си.
Сега трябва да кажеш нещо.
Имаш ли някакви въпроси?
Значи не става дума да пазя туристи по полетите на Ел Ал?
Няма въпроси?
Споменахме ли колко опасна е мисията?
Сестра ми почина във вторник.
- Не знаех. - Рак.
Не успях да отида на погребенията на атлетите,
защото тя почина.
Това разстрои хората, но тя ми беше сестра.
Семейството е важно.
- Жена ти е бременна. - Да, в седмия месец.
Честито.
Ти беше един от любимите ми бодигардове.
Обичам подредени и постоянни мъже.
Харесваше ви, че синът на героя беше край вас.
Казано честно, не приличаш много на баща си.
Не?
Приличаш на майка си.
Утре сутринта.
Ако не можеш да решиш до един ден,
значи не можеш да решиш.
Сестра й почина.
Но мисля, че тя не отиде на погребението на атлетите,
защото някои хора са й ядосани,
че не преговаря с терористите.
Не отиде на погребалните служби,
защото не искаше да я освиркват.
Добър знак е, че не си задавал въпроси.
Ще приемеш.
Аз съм твоят оперативен агент. Казвам се Ефраим.
В кой месец сексът се прекратява?
В деня на раждането.
Не се тревожи. Няма да си тук.
Нали?
Каквото и да искат, трябва да ти увеличат парите.
Ще ни трябват за бебето.
Не мога да откажа.
Майка ти е знаела какво прави.
- Изоставила те е в онзи кибуц. - Не ме е изоставила.
Баща ми е бил в неизвестност.
Бил е в затвора. Била е съкрушена.
- О, да. - Всеки би постъпил като нея.
Да, завела те е там и те е оставила.
Сега смяташ Израел за своя майка.
Сега ме чуй.
Ще приемам това, докато повече не мога.
- Разбираш ли ме? - Обичам те.
Аз не съм добрата жена на героя.
Първо напускаш Мосад. Новия ти договор.
Според него не те наемаме, не ти предлагаме осигуровки,
правна и медицинска помощ.
Това е договор, че няма договор.
- Ще получа ли копие? - Не.
Пенсионните ти обезщетения.
Сега си официално неофициален.
Безработен и незастрахован.
Ще си отвориш две сметки
в Юнион дьо Банк Суиз в Женева,
намира се на Ру дю Комерс.
Едната за парите по мисията, а другата за заплатата ти,
която ще получиш след края на мисията,
когато всичко се събере.
Освен това ще отвориш сметка за всеки от хората си.
- Колко души ще имам за... - В общата сметка
ще вкараме 250000 американски долара.
Щом ги похарчите, ще вкараме още.
Искам квитанции.
Не работиш за Барон Ротшилд,
а за Израел - малка страна.
Корените ми са от старата Галиция, но съм отраснал в колиба в Украйна.
Нямам доверие на немски евреи, пуснати на свобода
из Европа с неограничено количество пари.
Роден съм в Израел. Не съм немски евреин.
- Откъде е дядо ти? - Франкфурт.
Значи си немски евреин.
Жена ти ще получава хиляда долара в банковата си сметка всеки месец.
Освен това при общите пари ще ти оставяме съобщения.
И ти можеш да ни оставяш съобщения.
- Но такива не трябва да има. - Това не ме засяга.
- Носи ми квитанции, разбра ли ме? - Да.
Каквото и да правиш, някой друг плаща.
Имаме 11 палестински имена.
Всеки от тях е имал пръст в Мюнхен.
Трябва да ги убиеш. 11 души, един по един.
Сега всички са в Европа.
Остани там, колкото е нужно.
Само Европа, не арабските страни. За тях ние имаме грижата.
И без Източния блок. Не разстройвай руснаците.
Кому е нужно?
Няма да имаш контакт с нас.
Няма да ми дадете информация?
Депозираме пари от сметка, която не съществува,
в сейф, за който не знаем, в банка, където не сме стъпвали.
Не можем да ти помогнем, защото не сме чували за теб.
Ще действаш като терористите.
Мислиш ли, че те докладват обратно? Не.
Искаме ги мъртви.
Няма по-хубаво от това да хапваш нещо сладко край морето.
Сега можеш да питаш.
- Сам ли съм? - Има още четирима.
Те разбират от някои полезни неща като коли, документи,
почистване, за да сме сигурни,
че няма да изпуснеш
фалшивия си паспорт до някой труп. Ти си шефът.
- Кой ще убива мишените? - Ти. Кой друг?
Ползвай и оръжия, но бомбите са за предпочитане.
Един от хората ти може да ги прави.
Нека четат в "Льо Монд" за смъртта на известни арабски терористи.
Кой знае кой е извършителят?
- Защо аз? - Че какво ти е?
Нямам много задграничен опит.
- Не ме познават. - Сега дори аз не те познавам.
Живял съм във Франкфурт като дете,
така че се ориентирам в Европа.
Това е плюс. Има и още един. Ти си обикновен.
Не си кореняк израилтянин.
- Кореняк съм. - Знам.
Знам доста за теб. Свестен кореняк
с куче, който чака бебе. Няма да застреляш испански пикола.
Никакви пикола, никакви цивилни.
Не можем да си позволим проблеми.
Намирането им няма да е трудно.
Някои от тях не се укриват добре.
Трудното ще е да се измъкнете,
без да ви хванат или убият.
- Искаш ли последното парче баклава? - Не.
Умно решение. Избягвай сладкото.
Току-що се раздели със зъбната си застраховка.
Говори Пиер Буше - вашият капитан.
Добре дошли на борда на SА-74, директен полет до Женева.
Сега се движим на височина 9000 метра.
Пожелаваме ви приятен полет.
Не стреляйте. Не разбирам какво говорите.
По-спокойно, по-спокойно.
Банк Женерал дьо Суиз
Натиснете звънеца, щом сте готов.
- Приятен ден. - Благодаря ви.
Не съм много добър. Не.
- Иврит? - Да.
Шеф, който готви. Какъв лукс.
- Научих се в кибуца. - Правил ли си го преди?
Кое да съм правил?
Сядай, хайде.
Защото аз наскоро постъпих в Мосад и...
Вижте, искам да очистя всички тези прасета, но...
Благодаря.
Някои от вас имат опит в...
- Той продава антики. - Тук във Франкфурт.
Това е прикритие, но успешно.
Аз съм спец по документите
с набито око за модерен мебелен дизайн.
А ти?
О, аз правя играчки.
- Мислех, че правиш бомби. - Играчки в Брюксел.
За бомбите ходих на вечерно училище.
Жена ми е бременна.
- Честито. - Честито.
- Чудесно. Кога? - След два месеца.
Мислиш ли, че дотогава ще свършим?
Али Хасан Салами ли търсим?
Това е задачата ни, нали?
Тук сме, за да убием типа, планирал атентата в Мюнхен, нали?
Странно е, нали, да мислиш за себе си като за убиец?
Мисли се за нещо друго.
- Войник, който участва във война. - Знаеш как да стреляш
и да убиваш хора, нали?
Късмет с бебето. Това е супер.
Фантастично е, но...
Ти правиш кукли в магазин за играчки.
Ти пазаруваш канапета.
Теб не те знам какво правиш.
Аз? Притеснявам се.
Защо избраха теб за шеф?
Защото може да готви гърди.
- Ало? - Андреас.
- Изненадан ли си? - Изненадан?
- Ти ми разби челюстта. - Беше преди 10 години.
Ти спеше с гаджето ми.
Виж, аз съм в града. У вас ли си?
Да, тук съм с приятелката ми.
- Искаш ли да наминеш? - Чудесно.
Трябва ли човек да приема правото и грешното като морални въпроси?
Това е проблемът.
Според Маркузе Хегеловата "Философия на правото"
не разглежда " грешното" като морална категория.
Свободната воля неминуемо води до грешки.
Маркс го е написал. Сляпата анархия на капитализма.
Човек трябва да е готов да претегли правото и грешното.
Това са просто термини,
израз на ужасна битка, части от едно уравнение.
Прекрасна е, нали?
Нямам идея за какво говори.
Какъв си? "Бадер-Майнхоф"? Фракцията "Червена армия"?
Поне.
- Не четеш много, а? - Нямам време.
С какво се занимаваш?
Работя за едни американци.
Богати американци, нали?
Ивон. Мисля, че Авнер иска да си легне с теб.
Липсваш ми, човече. Ние наистина се обичахме.
Беше доста отдавна. Бяхме в гимназията.
Това са шейсет хиляди долара.
Имам някои имена.
Хора, които трябва да намеря за богатите ми американски приятели.
Дай ми парите, Ивон.
- Сто и петдесет хиляди. - Сто хиляди.
В брой.
$ 100000.
Не познавате хората, които търся.
- Може и да ги познаваме. - Не.
Но може би познавате някой, който ги познава.
Значи работиш за американци?
Да. Виждаш ли?
Джеймс Медисън.
Американци.
Ще попитаме някои приятели.
Укриват се? Арабите не се укриват.
Мюнхен беше голям успех за тях.
Последиците от Мюнхен за борбата...
Те привлякоха цялото внимание. Набират хора, правят планове.
Дай ми няколко имена.
Не мога да помогна, ако не знам кого търсиш.
Трябва да си имаме доверие.
Трябва да преминеш границата.
Аз ти вярвам. Носиш пари и не държиш речи.
В днешно време всички изнасят речи като приятеля ти Андреас.
Говори, говори.
Назови ми арабин.
Абу Дауд.
Абу Юсеф.
Уаил Зуайтир.
Камал Насер.
- Салами. - Забрави. Труден е за откриване.
Чакай. Кои са тези типове? Защо издирваш араби?
Шестдесет хиляди за име. Долари.
- Ако информацията е добра. - Ако не е, не струва нищо.
Уаил Зуайтир е тук в Рим.
Току-що преведе " Арабски нощи" на италиански.
Утре има рецитал. Той е разорен.
Има племенница, всеки ден се обажда в Дамаск.
Искаш да се присъединиш към ООП?
Трябва да поговорим. Насаме.
Може би ще имаш нужда от хора и от помощ.
Коли, бусове.
Виж, не му се доверявай.
Чух, че е опасен.
Върви! Не искам да пострадаш.
Да пострадам, как?
Ако кажеш на някого за това... Не знам.
Недей.
Просто си затваряй устата.
Ако имаш нужда от нещо, ние ще имаме грижата.
Трябват ми квитанции.
Какво ме привлича към приказките на Шехеразада,
към това, което на Запад наричате " Арабски нощи"?
Е, аз не съм арабин. Палестинец съм.
И защо един палестински поет работи години наред
превеждайки "1001 нощи" от арабски на италиански?
Освен очакванията за голямо богатство, имам предвид.
Харесва ми това, което тази класика казва за силата на разказа.
Връзката между разказите и оцеляването.
Говори. Говори.
Благодаря, че дойдохте. Благодаря.
Вие ли сте Уаил Зуайтир?
Да, а вие сте?
Знаете ли защо сме тук?
- Вие ли сте Уаил Зуайтир? - Той вече каза да.
Вече каза да.
Какво правим?
Какво да правя?
Знаете ли защо сме тук?
Какво стана? Защо не го застреля?
- Застреляхме го! - Не чух изстрел.
Простреляхме го може би 8-10 пъти.
- Убихте ли го? - Мъртъв е!
Напълни гащите. Мъртъв е.
Пийни малко вино. Празнуваме.
Онази стара пасхална история.
Ангелите ликуват,
защото египтяните са се удавили в Червено море.
Не съм казал, че ликуваме.
Казах, че "празнуваме".
И Бог попита ангелите - "Защо празнувате?
Току-що убих много свои деца."
Господин Зуайтир.
По моите сметки той ни струва около $ 352000.
Не си довършил историята.
Ангелите отговорили на Бог.
Казали му: "Празнуваме,
защото когато хората чуят какво е станало с египтяните,
ще разберат какво си имал предвид. "
Тоест?
Не се занасяйте с евреите.
За вас не знам, но аз не празнувам.
Аз ликувам.
Хайде. Остави това. Ставай. Хайде.
- Не, моля те. - Танцувай с мен. Моля те.
- Танцувай с мен. Хайде. - Не.
Хайде.
Това е... Как да те наричам днес?
Франц Сторш.
Можеш да ме наричаш Луи.
- Полезно ли беше съдействието ни? - Скъпичко.
Евреин и французин. Можем да се пазарим цяла вечност.
- Не съм евреин. - Според теб какво е див чесън?
Вид див праз. Не му е сезонът, но и чесън ще свърши работа.
Понякога баща ми губи представа за сезоните.
Въобще не разбирам от храна.
Защо ме кара да пазарувам?
Чудиш се дали работя за френското разузнаване.
Или за ЦРУ или за КГБ.
Или пък агент, който продава информация.
Може да съм всеки. И ти можеш да си всеки.
Самоличността е най-скучното нещо.
Ето нещо, което не е скучно.
Щом не работиш за никое правителство...
- В частния бизнес съм. - Богати американци, това чух.
И аз съм в частния бизнес. Семейството ми.
Можем да открием почти всеки за всички и навсякъде
и не робуваме на идеологии.
Обичаме всички, мразим всички.
Чувствата ми са объркани.
Щом не работиш за никое правителство,
ние знаем или намираме,
ако не намерим, не плащаш.
Първоначалното намерение на терористите било
да закарат самолета на Луфтханза до международното летище в Мюнхен,
а после да качат тримата затворници
в края на пистата, където капитан Клаусен закарал самолета си,
докато арабин държал ръчна граната до главата му.
Ей, Авнер.
Отвлечен е самолет на Луфтханза, идващ от Дамаск.
Терористите искали освобождаването на трима убийци,
оцелели в Мюнхен
и немците веднага са приели.
Арабите ще бъдат закарани до Загреб с частен самолет.
Сега са свободни.
В Либия са.
Свободни са да ликуват, а?
Израелците убиват арабите
в Египет, в Йордания, в Ливан, в Сирия...
Вижте ги.
Те са кинозвезди.
Но застреляхте ли някои от израелските заложници?
Не е важно дали съм убил израелци или не.
Трябва да отидем в Триполи.
Да ги убием.
Няма да ходим в арабските страни.
Придържаме се към дадените имена.
Махмуд Хамшари.
Сега поглеждайки назад, мислите ли,
че постигнахте нещо с операцията в Мюнхен?
Накарахме света да ни чуе.
Ваши думи ли са това?
Пак същото.
Те накараха целия свят да чуе гласа им,
който преди никой не слушаше.
Според мен с това той искаше да каже,
че сега светът ще започне да ни чува.
Вече 24 години ние сме най-голямото бежанско население на света.
Домовете ни са иззети.
Живеем в лагери. Няма бъдеще. Няма храна.
Нищо добро за децата ни.
Оправдано ли беше нападението в Мюнхен?
ООП осъжда нападенията над цивилни.
- Въпреки че 24 години... - Кажете го на вашия вестник.
...нашите граждани са нападани от израелците ден след ден...
Кажете им, че години наред Израел пролива
палестинска кръв. И кой тъгува за нас?
Израел току-що бомбардира
два бежански лагера в Сирия и Ливан.
- Кажете им, че... - Убили са 200 души.
- Направиха го веднага след Мюнхен. - Не започна в Мюнхен.
И къде свършва? Как въобще някога ще свърши?
Трябва да използвам телефона ви и да се обадя на редактора ми.
Да, да. Извинявам се.
- Виждате го. До прозореца. - Благодаря ви.
Оттук, моля.
Този тип, не знаем какво точно е направил, нали?
Хамшари планира опита за убийство на Бен Гурион
в Копенхаген преди години.
Сега работи за Фатах във Франция.
- Работи? - Да.
В Тел Авив показаха ли ти доказателства?
Не доказателства. По-скоро казаха
"това е случаят" и аз им вярвам.
Защо? Ти не вярваш ли?
Това е криза, война. Не е нужно винаги...
- Какво? Да мисля? - Да изследваш подробно!
Ако искаш доказателства от Ефраим, свържи се с него.
Сам си.
- Добре, готов съм. - Хубаво.
Не си го и помисляй.
Добре.
Така, сега я активирам.
Вдига телефона, святка червено,
после изваждате ключа, мушкате го
и включвате.
И сега чакаме червената лампичка.
- Камионът блокира ли сигнала? - Не.
Дистанционното ще работи ли?
- Да, трансмитерът е силен. - Върни се на мястото си.
Не импровизирай. Върви в своя ъгъл.
Не се тревожи. Всичко ще е точно.
- Спри! - Спри!
Прекратяваме мисията!
Ще довършим ли или не?
- Махмуд Хамшари? - Да.
В болницата Кошин е.
Не знам колко сериозно е пострадал. Не казват.
Защо си сложил фишек в телефона?
Не исках да взривя сградата.
- Какво искаш от мен? - Арабски труп.
Още около $ 200000 за отстраняването на мишена номер две.
Ако е отстранен. Трябва да действаме с оръжия.
Никой не обръща внимание на стрелбата.
Бомбата има двойна цел.
Убива мишената и плаши терористите.
Да, ако бомбата проработи.
Обяд?
Писмо бомба разтърси израелското посолство в Лондон
малко след 9:30 ч. тази сутрин.
Д- р Ами Шахори отварял сутрешната си поща,
когато пликът експлодирал и го убил на място.
В поща близо до посолството в Ърлс Корт са открити седем писма бомби.
- Явно са пропуснали едно. - Веднага след Ханука.
Предполагам, че са се натрупали много писма и са карали небрежно.
Разбира се, в Израел са намерени други писма.
В Канада, Аржентина, Виена, Киншаса, Париж, Брюксел.
Множество писма. Изпратени основно от Холандия.
Това е "Черния септември".
Значи е отговор.
На убийството на Хамшари.
И на Зуайтир.
Те говорят на нас. Сега сме в диалог.
Къде си?
В Ню Йорк. Попаднах на следа.
Пак ще се обадя.
ДОБРЕ ДОШЛИ В ИЗРАЕЛ
Ще посетиш ли баща си?
Защо продължава толкова време?
Не става бързо.
Имаме най-добрите болници в света.
Когато ти се роди, баща ти беше някъде другаде. Аз бях сама.
Бил е в затвора.
Трябва ли да си тук?
Не си ли на работа?
Какво ще направиш? Ще ме издадеш?
Как е той?
Не посещавам баща ти много често.
Уилма го оставя непрекъснато да й вика.
Депресира ме.
Ти как си?
Справям се. Не се тревожи за мен.
Гордея се с това, което правиш.
Ти не знаеш какво правя.
Гледам те и знам всичко, което трябва да знам.
Ужасно грозна е.
Прилича на теб.
Искам да се преместиш за известно време.
Уредих апартамент за нас в Бруклин.
Не мога да се върна в Израел. Не знам докога...
Ню Йорк?
- Така ще се виждаме по-често. - Ню Йорк?
Но тук е семейството ми, родителите ти също.
Искаш нашите да помагат за нейното възпитание?
Виж какво направиха с мен.
Не искаш ли дъщеря ти да бъде израелка, Авнер?
Тя винаги ще е такава.
Не и в Бруклин. Там ще е поредната бездомна еврейка.
Не мога да работя, ако не ви виждам.
Какво работиш?
Тогава се откажи, Авнер. Това е домът ни.
Ти си единственият ми дом.
Какво?
Това е толкова изтъркано.
- Не ми беше лесно да го кажа. - Убедена съм.
Тогава не ми се присмивай.
Защо се омъжих за сантименталист?
Ти съсипваш живота ми.
Майка ти ме дразни.
ХОТЕЛ "ОЛИМПИК"
Вижте колко е изпъкнала талията на онзи тип.
Вижте го. Дали е въоръжен, а?
Както и руснаците.
Определено е той.
Хюсеин Абад ал Шир.
Стаята му е до израелските младоженци.
Оженили са се в Кипър, защото тя не е еврейка.
Смесен брак.
Срам и позор.
Да, окей, но да не ги взривяваме.
КГБ го прибират всяка вечер, след като се стъмни.
Пуска лампата, съблича се,
изгася лампата, ляга и ние взривяваме леглото.
Познавах един агент, който толкова се страхуваше да спи в леглото си,
че всяка вечер спеше на пода в килера.
И още спи там. Всяка вечер.
В килера.
Ако и Ал Шир спи в килера, загазили сме.
Но ако легне в леглото, тежестта му ще активира устройството
и ще затвори веригата.
После натискаме дистанционното.
Добре.
Готови сме. Да вървим.
Внимавай.
Настаних се в съседната стая.
- Защо? - Има балкони.
Щом легне,
ще ви дам сигнал, като изключа осветлението.
А ако бомбата е прекалено мощна и ти си в съседната стая?
Това няма да се случи.
Нали?
Робърт?
- Робърт? - Робърт?
Не, няма.
Добре.
Авнер.
Момче или момиче?
Момиче.
Честито.
Новини от Париж.
Д- р Хамшари е починал вследствие на раните си.
Е, още веднъж честито, Авнер.
Стив. Млъквай.
Здравей.
Добър вечер.
Красива нощ.
Красива нощ, да.
- Откъде сте? Не мога да... - Дюселдорф.
Да? Нямаше да позная.
Помислих, че сте швед.
Преподавах в Швеция. Езиците на Близкия изток.
Сериозно?
Учих емигриралите ливански жени как да чистят къщи.
На шведски.
Тук ли бяхте снощи?
Не. Сега се настаних. Току-що пристигнах.
Не се надявайте да спите.
Цяла нощ правят секс.
В онази стая, с часове.
- Вземете хапче. - Нямам нужда.
- Нищо не ми пречи да спя. - Наистина?
Не искате ли едно от моите?
- Не, благодаря. - Наистина ли?
Да.
Е, лека нощ.
Приятни сънища.
Чакай сигнала.
Чакай Авнер да изгаси осветлението.
Вървете, вървете!
- О, Господи! - Помощ!
Очите ми! Не мога да виждам!
Някой да помогне!
Не виждам!
Авнер!
Моля ви! Господи!
Не виждам!
- Виждаш ли? - Да.
- Стълбите са натам. - Добре.
- Върви натам. - Хайде. Да вървим!
- Беше прекалено силно. - Млъкни.
- Можеше да има невинни... - Мишена номер три.
Този път няма съмнения.
Таванът във фоайето се напука. Едва не събори...
Можеше да убиеш Авнер.
Експлозивът беше различен.
Не беше този, който поисках.
Някой е променил маркировката.
И какво от това?
- Какво имаш предвид? - Луи осигури експлозива.
Авнер, Луи ли осигури експлозивите?
- Да. Защо? - Защо му се доверяваме?
Нямаме идея кой е.
- Той намира мишените ни. - Да, но...
Без него сме кръгла нула!
Експлозивът беше много по-силен от това, което поисках.
Някой е сменил етикета. Можеше да те убия.
Луи може да работи за ООП.
Използват ни да им вършим мръсната работа.
Глупости.
Ей, чия рибарска лодка е това?
Луи ни я уреди.
В експлозива нямаше нищо нередно.
Правячите на бомби са изнервени, което е разбираемо.
Страхът им пречи.
Моят човек няма грешка.
За разлика от твоите експлозиви.
Намерихме ти още три имена.
- Три? - Да, три.
- Мислех, че ще се зарадваш. - Така е.
Кои?
Кемал Адван, Камал Насер и Абу Юсеф.
Адван и Абу Юсеф.
- Къде? - Ливан.
В Бейрут са.
Адван, Насер, Юсеф.
Сериозни имена, а?
Изключително сериозни.
Усмивка, г-н Сторш. Това е повод за празнуване.
Ще ти платя малко повече за това.
За тези три имена.
$ 600000.
Мосю Сторш, моята група,
на нас не ни пука особено
за правителствата.
Нито работим с тях, нито за тях.
Това е основна клауза в теорията ми.
Разбирате ли?
Ако науча, че щедростта ви е опит
да купите нашето съгласие, като делите моята информация с,
да кажем, ЦРУ, МИ6 или Мосад...
- Не работя за МИ6, ЦРУ... - Нямате представа за кого работите.
Повярвайте ми. Нямате.
Излъжете ме и ще стана изключително недостижим
и недоволен.
- Нека те черпя питие. - Не. Пестете си парите.
При тези цени ще ви трябват.
Явно информацията е важна.
Абу Юсеф е нещо като номер три в цялата палестинска мрежа.
Първи е Арафат, Хабаш, после е той.
- Разбира се, че е важен. - Благодаря
- за информацията. - Мозъкът на федаините.
- Знам кой е. - След Салами
Абу Юсеф е най-лошият, нали?
А Адван планира всичките акции на Западния бряг, нали?
Важно е. Това са сериозни имена.
- Искаме да отидем в Бейрут. - Не.
Далеч от арабските страни.
Мосад и армията ще имат грижата.
Каква е тази джаджа?
Не можете да изпратите армията. Няма да позволим.
Ти ли няма да позволиш?
Източникът не знае, че сме Мосад.
Вие не сте от Мосад.
Ако командосите отидат в Бейрут, източникът ни ще ни отреже.
Защо двамата с теб не излезем и не поговорим насаме.
Храната ще изстине.
- Трябва да заминем за Бейрут. - Добри сме.
Информацията е наша, работата също.
Много трогателно, почти по детински.
Справяте се горе-долу добре.
- Горе-долу? - Харчите много пари.
Ние го очаквахме.
Много хора в Мосад не знаят за вас.
Никой не знае.
Всички се питат: " Кой убива федаините?
Наши хора ли са? Защо не знаем?"
Голямо его. Много крещене.
Мога да включа един, двама от вас,
но не мога да изключа Мосад или армията.
Приемете го.
Ние можем, но източникът ни - не.
Кой е източникът?
Крайно време е да ми кажеш.
Това не е молба, а заповед.
Не можеш да му заповядваш. Не работи за теб.
Млъкни. Аз плащам. Работиш за мен.
Работя за един сейф в една женевска банка. Тя ми плаща.
- Искаш да го намериш празен? - Искам да си свършим работата.
Какво ви става?
На всичките! Бъдете разумни и действайте бързо!
Това не е игра!
Кой е източникът? Откъде идва информацията?
Дайте ми телефона му!
Предполагам, че старата съседка се радва.
Тя е малко глуха, но теб сто на сто те чува.
Кажи ми източника и ще ти разрешим да участваш.
Позволи ни да отидем в Бейрут.
След Бейрут ще използваме нашия източник да намерим останалите.
Остави ни да си вършим работата.
Толкова много хора само за трима души.
- Ехуд Барак. - Даниъл.
Вървете!
Къде, по дяволите, е той?
Вратата!
- Да вървим! - Давай!
Давай!
Хайде!
- Това е той! - Не стреляйте! Не!
Федаини!
Давай!
- Баща ми иска да се запознаете. - Баща?
Да. Той оглавява нашата групичка.
Мислех, че ти командваш.
Всеки работи за някого.
Не съм бил в Бейрут.
Е, някой е бил там.
Израелската армия, според всички вестници на земята.
Но ти стоя настрана,
след като се изръси толкова пари за информацията.
Не искам да карам баща ми да чака.
Трябва да кажа къде отивам.
Ти не знаеш къде отиваш.
И ще трябва да носиш това.
Забрави, Луи. Това е лудост.
Тук приключихме.
Мамка му.
Чакай!
Дойдохме.
Татко!
Той е там.
Луи каза, че си готвач.
Мога да готвя, да.
Ще ми помогнеш ли?
Остави ги там.
Не, не. Не ги мий. Ще имат вкус на сварена гъба.
Тогава защо да ги слагам в мивката?
Ако зацвъртят сокове, ще е кошмар.
Кухнята ще мирише на пикня.
Махни тлъстината.
Дай да видя ръцете ти.
Твърде големи са за добър готвач.
И аз имах този проблем.
Можеше да съм майстор, но имам дебели касапски ръце като твоите.
Ние сме самата трагедия. Касапски ръце, мека душа.
Ще бъдат много кисели за ядене.
Обели ги, надупчи ги и ги свари в захар.
Малко тормоз и ще видиш колко са хубави.
- Викай ми "татко". - Не мога.
- Не? - Вече си имам татко.
Привързан ли си към него?
Заради случилото се в Бейрут ли съм тук?
Баща ти трябва да е много горд със сина си.
Ще наберем малко, другите нека зреят.
Толкова хора трябва да храня, но...
Семейство са ти. Ще ги храниш.
Да. Ние не работим с правителства.
Луи каза. Но...
Но ти направи това, което направи, защото храниш семейството си.
Взривявал съм влакове, мостове
и камиони, пълни с немци през войната.
Братята ми бяха убити, баща ми и сестра ми бяха обесени.
Тя беше младо момиче.
Татко, гостът не иска да слуша военните ти истории.
Платихме тази цена, за да може изметта на Виши да бъде заместена
от отрепките на Де Гол,
а нацистите да бъдат заместени от Сталин и Америка.
Ние стоим настрана от правителствата.
Казахме ли молитва?
Може би нашият гост ще каже.
Не, не. Не е нужно.
По-добре ти кажи.
Отче наш, който ни даваш покорни и почтени клиенти,
които съблюдават правилата за процъфтяващ бизнес...
Не искам внуците ми да слушат тази богохулна...
...чиито лъжи и измами...
Не всичко е бизнес!
Не всичко съм направил за пари!
Тогава защо?
Спечелил си милиони от това.
В отчаянието си станах баща на луди,
които се обличат като работници, но не познават физическия труд,
които четат глупости и бълват помпозни лъжи
за алжирците и които не обичат никого,
нито алжирци, нито французи,
нито роднините си, никой.
Така че изпитвам симпатии към този, който казва "имам баща",
и който прави нужното за семейството си.
Направих го за семейството си, за теб. Кентавър! Минотавър такъв!
Аз ще кажа молитва.
Според някои ти трябва да бъдеш наказан
за случилото се в Бейрут.
Не знаехме, че ще има толкова жертви.
Аз съм в бизнеса със смъртта. Мислиш ли, че съм гнуслив?
Светът е бил жесток с теб и с народа ти.
Нормално е да реагираш грубо на такова държание.
Плащаш добре и то навреме, така че ще продължим заедно.
- Но без повече нарушения. - Благодаря. Обещавам.
Малко наденички и кървавица,
сирене от Лоара и Сел-сюр-Шер.
- Покриваме го с пепел да го запазим. - Благодаря.
Можеше да си мой син.
Но не си. Помни това.
Ще работим заедно, но не сме семейство.
Имам едно ново име за теб.
Искам Али Хасан Салами.
Не.
Знаеш къде е. Знаеш всички имена.
- Салами. - Той е недосегаем.
Салами.
Заид Мушаси.
Заид Мушаси ще е в Атина след две седмици.
- Не фигурира в списъка ни. - Няма значение.
Той е контактът на Черния септември с КГБ.
Хюсеин ал Шир беше контактът с КГБ.
Да. Но вие сложихте бомба под леглото на мосю Ал Шир в Кипър
и сега той е мъртъв, а Мушаси е негов заместник.
Чувам, че е много по-суров от предшественика си.
Предлагаме местонахождението на Мушаси на нова цена.
- Каква цена? - Три имена за $ 600000,
значи $ 200000 за едно име.
Трябва да ми намериш място за работа в Атина.
Разбира се. Убежище.
Това ли е идеята на Луи за шега?
Имал съм кошмари, които изглеждат така.
Когато експлодират, изхвърлят бели топчета фосфор
из цялата му стая. Всяко топче е като малко слънце.
Гори при около 5000 градуса по Фаренхайт.
Така че въздухът се възпламенява.
Всичко наоколо започва да се топи.
Лошата новина е, че са гранати
и съм ги модифицирал да се ползват с дистанционно.
А и трябва да ви кажа, че са доста стари,
от Втората световна война.
Само четири ставаха. Трябва да разкараме другите.
В хотела, където е отседнал Мушаси, има портиер.
Той ще ни заведе в стаята, щом Мушаси излезе.
Ей? Откъде се взеха тези праисторически експлозиви?
- Луи. - Да. Ще му благодаря.
Внимавай.
Стой! Стой!
- ООП! ООП! - ЕТА! ЕТА!
Свалете оръжията или ще стреляме.
Баск! Баск!
Добре.
Свали оръжието! Свали го!
Свали го!
- Кой французин? Луи? - Ти какъв си? Англичанин?
Баск. ЕТА. Фракцията "Червена армия".
Той е от АНК. Африканец. Африканец.
Ние сме от Аман. Аз съм Али.
Саид. Джордж. Абед.
Платихме за две нощи.
Той каза, че е безопасно.
- И на нас каза същото. - Да. Убежище.
Да.
Значи сме в безопасност?
Да.
Всички сме в безопасност.
Арабските държави най-накрая ще се изправят срещу Израел.
Те не харесват палестинците, но евреите ги мразят още повече.
Няма да е като през 1967-а.
Останалата част от света ще види какво ни причиняват израелците.
Няма да помогнат, когато Египет и Сирия нападнат. Дори Йордания.
Израел ще спре да съществува.
Какво?
Това е мечта. Не можеш да си върнеш страна, която никога не си имал.
- Говориш като евреин. - Майната ти.
Аз съм вътрешният ти глас, който ти казва това, което вече знаеш.
Вие няма с какво да се пазарите.
Никога няма да си върнете земята.
Ще умрете като старци в бежанските лагери, чакайки Палестина.
Имаме много деца. Те ще имат деца.
Можем да чакаме цяла вечност.
И ако се наложи, можем да направим цялата планета опасна за евреите.
Вие убивате евреи, светът им съчувства
- и ви мисли за животни. - Да.
Но светът ще разбере, че именно те са ни превърнали в животни.
Ще започнат да задават въпроси за условията в нашите клетки.
Вие сте араби. За арабите има много места.
Ти симпатизираш на евреите.
Всички немци ги боли за Израел.
Давате ни пари, но се чувствате виновни за Хитлер.
А евреите се възползват от вината.
Баща ми не е отровил с газ нито един евреин.
- Кажи ми нещо, Али. - Какво?
Наистина ли ти липсват маслинените дръвчета на баща ти?
Наистина ли мислиш, че трябва да си върнете цялото онова нищо?
Варовитата почва и каменните колиби.
Това ли искате за децата си?
Абсолютно.
Ще отнеме стотици години, но ще победим.
Колко време отне на евреите да вземат собствената си страна?
Колко време отне на германците да направят Германия?
И виж колко добре се разви това.
Не знаете какво е да си бездомен.
Затова вие, европейските комунисти, не разбирате.
Казвате, "това е нищо", но имате дом, в който се връщате.
ЕТА, АНК, ИРА,
правим се, че ни пука за вътрешните ви революции,
но не е така.
Искаме да сме нация.
Домът е всичко.
- Не, не, не. - Не, аз гледам.
Взимате пари само скришно, нали?
Разбира се.
Вижте там.
Идват с тяхната каляска тиква.
Руснаците и...
Пепеляшка.
Ще взривяваме ли, ако и други араби влязат с него в стаята?
Защо руснаците чакат?
- Защо не тръгват? - Те чакат.
- Ние чакаме. Запази спокойствие. - Спокоен съм.
- В стаята си е. Направи го. - Сам ли е?
- Как да сме сигурни, че е сам? - Хайде, действай!
- Не разбирам. - Какво има?
Пълен боклук.
- По дяволите! Не отново. - Чакайте.
Къде е експлозията? Вече трябваше да е експлодирала.
- Какво не е наред? - Поредната неизправност.
Знаеш ли какво?
- Може да са забавили... - Пак е сгафил!
- Може и да се взриви. - Загуба на време!
Внимавай с това, Ханс.
- Ханс! - Ханс, какво правиш?
Върни се тук!
Ей, ей! Какво прави?
Ханс. Не, не.
Колко ще се бави?
Може би час.
Познавам те.
Спри!
Влизай вътре! Наведи главата!
Не можеш ли да направиш нещо, което работи?
Млъквай! Млъкни!
Някой говори ли гръцки?
- Накарай го да млъкне! - Убихме ли руснак?
- Кофти! - Къде си се учил?
Всяка една бомба, всяка една е прецакана.
Това не съм го учил!
Учил съм как се обезвреждат бомби, не как се сглобяват!
Господи!
Шин Бет искаше сапьори. Избраха ме от армията.
- Майстор на играчки. - Дай малко пари.
Решиха, че съм добър с дребните машинки.
Но след Мюнхен попитаха дали вместо това не мога да правя бомби.
И аз казах "да".
Хайде. Вземи.
Тримата са минали от страната на митницата,
извадили са частите от оръжията си и бързо са ги сглобили.
После са хвърлили ръчните гранати по дългите опашки от пасажери,
чакащи на паспортния контрол и са открили автоматичен огън.
Всичко е приключило за минути.
А стрелбата е била хаотична.
Салами е в Лондон.
Периодично ходи там да се среща със своя ЦРУ контакт.
- С кого? - Салами работи за ЦРУ.
Глупости.
Салами гарантира, че Черния септември
няма да пипне американски дипломати.
В замяна ЦРУ му плаща доста добре.
А те не питат за какво използва парите.
Казал ли им е за Мюнхен предварително?
Дали ЦРУ са знаели за Мюнхен?
ЦРУ дори не са знаели, че Черния септември съществува
преди Мюнхен.
Единият от тях е бил прострелян в главата
от рикоширал куршум.
Вторият е бил взривен от собствената си граната.
Оттогава е доста зает.
Нали?
Всички видове скъпи акции.
Застрелва туристи на летището в Атина,
взривява аптеки в Амстердам,
а преди това и онзи агент на Мосад в Барселона.
Европа не е била толкова интересна, откакто Наполеон потегли към Москва.
Тук ли намери да правиш това?
Салами е в Лондон. За обичайната сума.
Проследихме го от доктора му до хотела.
- Тук е за лечение на окото. - Салами? Видя ли го?
- Следил си го? - Да.
- Носи тъмни очила в дъжда. - Защо не го застреля?
Имаше бодигардове. Цивилни.
- Въоръжени? - Да.
Тогава не са цивилни. Аз бих ги застрелял,
ако имах и половин шанс да го направя.
Аз съм единственият, който иска да ги застреля.
Може би затова не те оставяме.
- Убиваме само набелязаните. - Откога?
Защо се тревожим сега?
Имате ли представа колко много закони нарушихме?
Спри да се измъчваш. Контрапродуктивно е.
В това число и законите на Израел,
където няма смъртно наказание.
Знаеш ли какъв ти е проблемът, миличък?
Объркан си.
Защото убиваме хора в скъпи костюми
и това е Лондон, а не някое грозно арабско селце.
Не съм объркан.
Гледам да не загубя разума си, като си напомням,
че въпреки всичко...
Продължаваме да водим старата война...
Все още съм човек.
...заради същото парче пустиня!
Просто докарахме войната в Копенхаген и Кенсингтън,
не че тези европейски антисемити не заслужават това.
Докато не се научим да действаме като тях, няма да ги победим.
Непрекъснато действаме като тях.
Палестинците ли започнаха войната?
Как, мислиш, че взехме земята? С добро?
Свалете му гащите. Да видим дали е обрязан.
Мисля, че имаме двоен агент.
- Не смей да ме обвиняваш! - Престани!
Синът ми загина през 67-ма, устат негодник такъв.
Правил съм всичко за Израел.
Искай да те прехвърлят, щом мисията ти е толкова неприятна.
- Защо, на теб не ти ли е неприятна? - Не.
Защото за мен само израелската кръв има значение.
Чудесно се справяш, а? Добър водач си.
Ако бодигардовете са въоръжени, убиваме ги.
- Въоръжени са. - Тогава ще ги убием!
Такси!
Роджър Бърк, муцуно грозна! Какво правиш в Лондон?
Махни си ръцете от мен.
Хайде да се бием, мекотело такова!
Да покажем на британците какви сме.
Чакай малко! Кой, по дяволите... За кого го помисли?
- Роджър Бърк. - Кой е този?
- Идиот. Това не е... - Остави го, нещастник.
- Това не е той. Хайде. - Роджър Бърк е.
Съжалявам за приятеля ми.
Налита на бой и има проблеми с алкохола.
- Ей, ела тук. - Разкарай се!
- Какво правиш? Спри! - Ей, успокой се!
- Ела насам. - Успокой се!
Назад! Не се месете!
- Назад! - Разкарайте се!
Аз съм. Спокойно!
- Добре. Стига. - Разкарайте се!
- Това съм аз, Роджър, Орин! - Хайде.
- Аз съм. Помниш ли ме? Съжалявам. - Всичко е наред.
Трябваше да се пазиш, Роджър!
Скапани американци!
- Какво стана? - Салами ли беше?
Разбира се, че беше Салами!
Според мен тя ще те изяде, а?
Ах ти, старо куче.
Той има някакви идеи.
- О, американецът? - Всички сме пълни с идеи, нали?
Значи си чул тези слухове? Това са пълни безумия.
- Безумия. - Сериозно?
Да.
Може ли?
Скоро трябва да си лягам. Работя сутрин.
С какво се занимавате?
Работа, която те подтиква да пиеш.
Явно работим едно и също нещо.
Харесвам акцента ви.
Харесвам парфюма ви.
Усеща се и през цигарения дим.
Нали?
Много е хубав.
Вижте, не искам да бъда много дръзка,
но става късно,
а утре ще ставам рано.
Така че...
- Така че? - Е...
Вие сте много мил и...
Наистина ли ще ме накарате да ви поканя?
Просто не мога.
Жалко.
- Много сте красива. - Знам.
Ако размислите,
след като се качите в празната си стая,
може би ще съм тук.
А може и да съм в стаята си, сама в леглото.
Лека нощ.
Пияните американци. Мислиш ли, че бяха ЦРУ?
Възможно е. Доколкото знаем, Луи работи за ЦРУ.
Те работят за две страни. Всеки го прави.
Или Луи работи за Мосад. Може би не,
но го използват да ни дава информация.
Няма директна връзка.
Или Мосад я дава на ЦРУ, а те я дават на Луи,
затова Ефраим иска да му дадем Луи,
защото знае, че очакваме той да...
Стига гони мишката в главата си.
Не вярвах, че ще издържиш толкова време.
И аз така мислех за теб.
В началото подлагаше на съмнение всичко.
Такъв съм по рождение. Питай майка ми.
Ако не се оплаквам, не си върша работата.
Ти някога чувстваш ли се така?
Не ми е хубаво, когато съм объркан.
Познавах такива като теб в армията.
Ще направиш и най-ужасяващото нещо, което поискат,
но на бегом.
Мислиш, че можеш да надбягаш страховете и съмненията си.
Единственото нещо, което наистина ви плаши, е спокойствието.
Но в крайна сметка всички биват победени.
Мишката има нужда от бренди. Ще се присъединиш ли?
Не, качвам се и директно в леглото.
Можеш ли да пиеш сам?
Само едно за притъпяване на възприятията. Лека нощ.
- Внимавай с местната клопка. - Сериозно?
Не можеш да я пропуснеш. Не би искал.
Ало.
Имате обаждане от г-н Сторш.
Ще го приемете ли за ваша сметка?
По дяволите, Авнер, събуди бебето, но няма проблеми...
Как си?
Липсваш ми.
Ти си в Англия, или в Австралия,
- или на Северния полюс... - Да, права си.
Чуй ме, мислех си
щом свърша с това, което върша тук,
да дойда в Бруклин да ви видя.
В Бруклин е депресиращо. Има повече църкви от Ерусалим.
Чуй я как говори.
- Чуваш ли ме? Чува ли ме? - Да, да.
Ей. Говори ми.
Дафна, накарай я да говори.
Дада.
Ей, миличка, аз съм баща ти.
Това е моят глас, съкровище.
Така звуча аз. Не ме забравяй, разбра ли?
Трябва да я слагам да ляга. Изморена е.
Ще те сънува.
Стоим на разстояние, както инструктираха терористите.
Тръгваме ли? Към летището ли?
Може ли да говорим с някого...
Млъквай! Качвай се на автобуса.
Само да кажем на семействата си. Да им кажем, че сме добре!
Всички да се успокоят! Отпуснете се!
Качваме се на автобуса и излитаме. После се връщате по вашите домове
или на Олимпийските игри.
31 Конолищрасе
О, Карл. Задник такъв.
Аз първи я видях.
Карл?
Тя е холандка. Не се влияе от политика, само от бизнес.
Живее в Хоорн. Сега е там.
Това е сигурна информация.
Не трябва да плащаш нищо.
Даваме ти я ей-така. Разбираш ли защо?
Искате да повярвам, че нямате нищо общо
с убийството на партньора ми.
Живеем в свят с пресичащи се тайни.
Живеем и умираме там, където тези тайни се пресичат.
Това го приемаме, нали?
Купуваме информация за теб от враговете ти.
Това е сигнал за тях.
Не сте единствените, които търсят.
Искаш да кажеш, че ме издирват?
Иска да ти каже, че е време да се откажеш.
Не на пъргави се дава успешен бяг, нито на храбри - победа,
но времето и случаят помагат на всички тях.
Злото връхлита внезапно.
Кой може да каже кога ще сполети.
Значи наистина ще я убиеш?
- Всичката тази кръв се връща при нас. - В крайна сметка ще стане.
Дори да отнеме години, ще ги победим.
Ние сме евреи, Авнер.
Не грешим, защото враговете ни го правят.
Не можем да си позволим да бъдем порядъчни.
Не знаех, че някога сме били порядъчни.
Да търпиш омраза хиляди години, това не те прави порядъчен.
Но трябва да сме справедливи. Това е красиво нещо.
Това е еврейско.
Това знам аз, така съм възпитаван.
А сега го губя и ако загубя това, ще е...
- Това ще е... - Това е всичко.
Това е душата ми.
Имаш нужда от почивка. Не е нужно да правиш това.
Когато пак ми потрябваш, ще те намеря.
Извинете ме? Кои сте вие?
Знаеш ли защо сме тук?
Искам да се облека.
Може би искате да ме наемете. Знаете колко съм добра.
Не. Недейте.
Това е загуба на талант.
Къде отиваш? Стой тук.
Патрон. Патрон.
Да.
Остави го.
За седем месеца убихме шестима от списъка с 11 имена.
Убихме и един заместник.
Една от мишените ни е в затвора, а четирима,
в това число и Али Хасан Салами, са на свобода.
Един от нашите беше убит.
Другата страна изпрати писма бомби в 11 посолства,
отвлече три самолета,
уби 130 пасажери в Атина, ранените бяха много повече,
и уби военното ни аташе във Вашингтон.
Част от това е извършил венецуелецът Карлос Чакала,
който замести Заид Мушаси,
заместил Хюсеин ал Шир.
Първоначалното ръководство на Черния септември е ликвидирано.
Но новите му лидери са способни
на още по-голямо насилие.
За да ликвидираме останалите шестима от списъка,
ще ни трябват около два милиона долара, нали така?
Готвил си. Очакваш ли компания?
Г- жа Меир каза в Кнесета,
че светът трябва да види, че убиването на евреи
отсега нататък ще е скъпа перспектива.
Но да убиеш палестинци не е точно евтино.
- Ако и 11-те бяха мъртви, би ли спрял? - Да.
Лъжеш. Ами заместниците им?
Ами ако с всяко убийство създаваме още шестима?
Може би ще продължат да убиват.
Вечно.
Петима от списъка са още живи.
Петима, които трябва да убием.
Накрая забравяш, че първо ти е било неприятно.
Всеки ден чувствам все по-малко.
Един ден ще се събудя, ще убивам,
ще си легна и ще съм безчувствен.
Ей, Ханс, знаеш ли, че си имаме правило срещу мъртвопияните?
Спри да се наливаш и хапни нещо.
Тук има достатъчно храна да нахраниш Бангладеш.
Непрекъснато виждам онази холандка, просната на земята.
Не че не трябваше да я убиваме, но трябваше да те оставя
да й заметнеш халата.
Да, но ти не беше на себе си.
Авнер.
Ходих в апартамента на Ханс, над антикварния магазин,
исках да го видя, защото беше толкова...
Няма значение, изчезнал е. Чаках го цяла нощ,
но не се върна.
Нож.
Не са взели нищо.
Какво?
Ще бъде красиво.
Али Хасан Салами е в Тарифа, на испанското крайбрежие.
Изолиран е и е охраняван от прословутата си охрана.
Който прави бомби, често бива сполетян от случайна смърт.
В Атина застреляхте агент на КГБ.
Много хора биха искали да ви убият, мосю Сторш.
Но защо ще го искам аз? Плащате по-добре от всеки друг.
Опасно е да си по петите на Салами.
Но той планира мюнхенското клане.
Елиминирай го и ще ви оставят да се прибирате вкъщи. Не мислиш ли?
Да, Луи. Мисля.
Един ден можеш да имаш кухня като тази.
Доста е скъпа, но домът винаги е скъп.
По дяволите! Там прилича на увеселителен парк.
Можеш ли да кажеш колко са?
Това е той.
Сигурен ли си, че е той, Авнер?
Трябва да си сигурен.
ЛЕТИЩЕ ЛОД
- Аз съм Авнер Кауфман. - Знаем.
- Ще дойдете ли с нас? - Влизайте.
Заповядайте.
Аз съм Амос. Това е Ави. Работим за Шин Бет.
Не ни се полага да знаем кой сте,
защото не сме офицери.
Ние сме нищожества и никой нищо не ни казва.
Но чухме какво сте направили.
За мен е чест да се запознаем.
За мен също е чест.
Нямам никакви проблеми с това, което сте правили,
освен с жената на яхтата в Хоорн.
Стив ни разказа за нея.
Взехме си отпуск
и я убихме в извънработно време.
Не се прави на идиот.
Иначе, както казах, други проблеми нямаме.
Само дето трима от хората ми загинаха.
Според колегата ти,
подчертавам, според колегата ти,
вината в никакъв случай не е твоя.
Той не спира да те хвали.
Бил си най-добрият, с когото е работил.
Казва, че тази френска групичка... Луи ли му беше името?
Те са продали на терористите информация за местонахождението ви.
Помогнали са да убият хората ти.
Знам, че Стив го вярва, но не е така.
Кажи ни кои са.
Те няма да работят с теб.
- Въпрос на лоялност. - Ти си израелски офицер.
Това е единствената ти лоялност! Това е!
Добре.
Това е генерал Хофи от Северното командване.
Изглеждате добре.
Министър председателката се гордее с вас и с вашите хора.
Би искала да ви го каже лично, но не може.
Нали не е чувала за вас?
Хубаво. Тя каза, че сте направили страхотно нещо за своя народ.
За Израел.
Това е. Няма медал, няма нищо.
16 юни 1973 г. Интервю с Авнер Кауфман.
Започвай.
Кажи ми какво научи.
- Какво научих? - Да.
Какво научи?
За Бога!
Кажи ми имената и номерата на твоите източници.
Авнер, кажи ми.
Кажи ми имената и номерата на източниците си.
Моля те.
Мога да те изправя пред военен съд.
Не можеш. Аз не работя за теб.
Аз не съществувам.
- Изглеждаш ужасно. - В момента не се чувствам добре.
Не е нужно да ми казваш нищо. Коствало ти е много.
Жив съм, нали? Останалото ще се оправи.
- Не съм глупачка, Авнер. - Никога не съм казвал такова нещо.
В Европа всички са мъртви. Повечето от семейството ми.
Огромно семейство.
Никога не съм ти говорила за това.
- Знаех. - Нима? Какво имаше да се казва?
Аз не загинах, защото дойдох тук.
Когато пристигнах, се качих на върха на един хълм в Ерусалим
и се помолих за дете.
Никога преди не се бях молила, но тогава го направих.
Усещах как всички те се молиха с мен.
Ти си това, за което се молихме.
Това, което направи, беше за нас.
Направи го за дъщеря си, но също и за нас.
Всеки един от тези, които загинаха, загина, искайки това.
Трябваше да го вземем, защото никой никога не би ни го дал.
Място, където да си евреин сред евреи, а не подчинен на някого.
Благодаря на Бога, че чу молитвата ми.
Искаш ли да знаеш, мамо?
Искаш ли да ти кажа какво направих?
Не.
Каквото е трябвало, каквото е нужно.
Място на Земята. Имаме си място на Земята.
Най-накрая.
- Какво е това? - Баклава.
От Реховот? Единствената баклава, която става, е от арабите в Яфа.
Яж я в самолета. Много си слаб.
Дано те заболи стомаха.
Виж, забрави.
Отиди виж жена си, детето си и почини няколко месеца.
После ще те пратим на друга мисия.
Не Европа. Може би Латинска Америка.
Премисли. Почини си, Авнер. После се върни.
Не.
Всичко е наред.
О, не, не. Всичко е наред.
Виж каква красива косичка.
Кошмари?
Да.
Връщай се в леглото.
Нямам идея къде ми е мястото.
Апартаментът е страхотен. Наистина си се постарала.
Кухнята е прекалено голяма.
Силви, трябва да говоря с баща ти.
Там ли е Луи?
Трябва да говоря с баща ти. Нека ми се обади.
212-664-7665.
Ще почакам. Трябва да ми се обади. Ще почакам.
Преследват ли ме?
Преследват ли семейството ми?
Как е баща ти? Добре ли е? Добре ли е семейството ти?
Не знам. Как е семейството ми? Добре ли са?
Ще бъдат ли добре?
Изпращам ти пакет с наденички и сирене.
Истинско сирене. Такова, каквото не можеш да намериш в Америка.
Не е пастьоризирано, така че няма да има гаден вкус.
Много се радвам, че пак чувам гласа ти.
Загрижен съм за теб.
Вярваш ли ми?
Авнер?
Вярваш ли ми, Авнер?
Знаеш името ми?
Разбира се.
Сега ме чуй. Важно е.
Аз не бих ти причинил нищо лошо.
Не можете да влизате там, сър. Достъпът е ограничен. Сър?
Опитах се да го спра. Не знам кой е този тип.
Охрана!
Ако сте Мосад, знаете кой съм.
А ако не, кажете на Ефраим, че го търси Авнер.
Влиза се само с уговорени срещи.
Млъкни и ме чуй.
Няма да се поколебая да убия нечии деца,
- ако пипнете моето. Ясно ли е? - Познавам ли ви, сър?
Или жени, ако пипнете моята, или пък бащи, ако пипнете моя.
Не ми пука. Ще отида при вестниците.
Ще дам имената на всички, които са били на срещите.
Ще им кажа всичко, ако не оставите семейството ми на мира! Ясно?
Обичам те.
Авнер.
На телефона.
Израелец.
Мислиш, че ще нараним семейството ти?
Всеки е способен на всичко.
Мисля, че губиш разсъдъка си.
Извършил ли съм убийство?
Искам доказателство, че всички, които убихме,
имат пръст в Мюнхен.
Не обсъждам това с хора, които не съществуват.
Ако искаш да говорим, започни да съществуваш.
Искаш дъщеря ти да расте в изгнание?
Искам доказателство.
Професор Хамшари с красивата жена и детето?
Беше свързан с проваления опит за убийство на Бен Гурион.
Набирал е хора за Фатах във Франция.
Ти го спря.
Трябваше да го докараме в Израел.
Зуайтир, невинният писател в Рим?
Той е отговорен за бомбата в самолета на Ел Ал през 1968-а.
Миналия август е работил по друг атентат.
Мога да продължа.
С доказателства, които никой не е виждал.
Ако са извършили престъпления, трябваше да ги арестуваме.
Като Айхман.
Ако те живеят, Израел умира.
Каквито и съмнения да имаш, Авнер, знаеш, че това е вярно.
Справи се добре, но си нещастен.
- Убих седем души. - Без Салами.
Ние ще го пипнем, разбира се.
Мислиш, че сте единственият екип?
Това е голяма операция. Вие бяхте само част от нея.
Това смекчава ли вината ти?
Въобще свършихме ли нещо?
Всеки един, който убихме, беше заместен с по-лош.
Защо си режа ноктите? Пак ще пораснат.
Убивахме, за да сменим управата на терористите
или на палестинците?
Ти ми кажи какво направихме.
Убихте ги в името на една страна,
която сега искаш да изоставиш.
Страната, която майка ти и баща ти построиха и в която си роден.
Убихте ги заради Мюнхен, заради бъдещето и мира.
В крайна сметка няма мир, независимо в какво вярваш.
- Знаеш, че е така. - Знам следното.
Баща ти е болен и майка ти ще остане сама.
Ти си кореняк израилтянин. Жена ти и дъщеря ти също.
Дойдох да ти кажа следното -
върни се у дома.
Ела довечера на вечеря вкъщи.
Хайде. Ти си евреин, чужденец.
Някъде е написано, че трябва да те поканя
и да разчупим хляба.
Разчупи хляба с мен, Ефраим.
Не.
В КРАЙНА СМЕТКА ДЕВЕТ ОТ ЕДИНАЙСЕТТЕ ПАЛЕСТИНЦИ В СПИСЪКА
БЯХА УБИТИ.
ВКЛЮЧИТЕЛНО АЛИ ХАСАН САЛАМИ ПРЕЗ 1979 г.