Uredio: Botaničar Prevod: AP
MÜNCHEN
Po istinitim događajima
Idemo natrag k meni? -Idemo.
Šteta! Zatvorili su pivnicu.
Utrka na sto metara uz kobasice i pivo.
Odakle ste? U čemu se natječete?
Ne govore engleski.
Pomozimo im preko ograde. Gore?
Idemo, pomoći ću ti.
Čuvajte se! Sretno sutra!
Pazi, čovječe.
Borba do pobjede. -Do pobjede!
Ja sam Jim McKay, uživo iz ABC-jevog centra
izvan olimpijskog sela u Münchenu u Zapadnoj Njemačkoj.
Mir ove "mirne olimpijade" prekinut je jutros u 5 sati...
Ne zna se koliko izraelaca drže kao taoce u apartmanu.
Crni Septembar je bacio papir sa zahtjevima kroz prozor.
Traže da izraelska ratna mašinerija, kako je zovu, oslobodi 200 arapa,
navodnih političkih zatvorenika. U protivnom će ubiti taoce.
Poruka završava apelom da se revolucionari svijeta ujedine.
U zgradi broj 31 je u ovom trenutku
zatočeno 8 ili 9 prestrašenih ljudi.
Postavljeno je mnogo zahtjeva. Netko upravo izlazi.
Mora da je gerilac. Ima najlon čarapu preko glave.
Čudno. Što li se njemu mota po glavi?
Maločas smo imali novi u dugoj seriji pregovora.
Glasnogovornik grupe je izašao, rekao svoje i vratio se unutra.
Izgleda da su konzultacije u toku.
Znači li to da je kriza prošla?
Kao što je Peter Jennings rekao, njemačka vojska se neće umiješati
zbog vrlo složenih njemačkih zakona.
Vidite sportaša sa torbom u kojoj je očito mašinka.
Peter Jennings je u olimpijskom selu. Peter, što možeš vidjeti?
Jime, nema ih mnogo. Možda desetak,
pripadnika osiguranja u sportskoj odjeći.
Upozorili smo ih! Rekli smo što će se desiti ako nešto pokušaju!
Mislim da moramo početi! -To je samo predstava.
Da pokažu da znaju planirati i organizirati.
Idi, reci im da se povuku. Inače će biti loše! -Ne naređuj mi.
Sad se čini da je odgođeno zaposijedanje zgrade s taocima.
Njemačka policija se povlači. Nadležni su obustavili plan
pošto je vođa Fedajina izašao i zatražio da se povuku.
Rekao je da sve prate na TV-u u apartmanu. Ima novih zahtjeva
za premještaj terorista i taoca. Još se ne zna kamo i kada.
Ovdje Peter. Vidiš li razvoj događaja s tvoje pozicije?
Ovdje Cosell, još kako vidim. Ovdje vlada veliko komešanje.
S cijelog područja između zgrada 20 i 12 miču automobile.
...za pet minuta. -Čujem da su krenuli prema aerodromu.
Helikopter je upravo sletio u olimpijsko selo. Vidite li izlaz 7?
Ovdje Vance Kolvig. Vidio sam četiri taoca u jednom helikopteru,
i čini se da je u prethodnom bilo 5 talaca. -Upravo sam se vratio.
Situacija je očito ozbiljna.
Vani su oklopna policijska vozila.
Još sedam oklopnih vozila je ušlo unutra. Ovo je invazija!
Zadnja vijest s aerodroma je da je tamo izbio pravi pakao.
Sad su stigla oklopna vozila koja se nisu mogla probiti od gužve.
Sat vremena nakon prvih pucnjeva, aerodrom je postao...
Autobus je upravo stigao do helikoptera. -Imamo izvještaj.
Svih devet talaca je spašeno.
Potvrđeno je. Sad je prošlo jedan, a borba se završila oko ponoći.
Najmanje 24 vozila je ušlo, koliko smo vidjeli.
Na aerodromu se odvijala strašna bitka, no taoci su na sigurnom.
Prema izvještajima, svi arapski teroristi su poginuli u sukobu.
Prije smo javili pogrešnu informaciju da su taoci spašeni.
Tko će reći obiteljima? Netko im mora reći.
Svoje mlade ljude i sav novac troše na ratovanje.
Umjesto da izgrađuju svoje nacije, za što imaju priliku.
Izraelci i arapi bi se savršeno mogli uskladiti.
Da, sad su opet na ratnoj nozi. Činilo se da se malo približavaju.
I na kraju: Moj otac je običavao reći da se naši najveći strahovi
i najveće nade rijetko kad ostvare. Ovo su bili naši najveći strahovi.
Bilo je 11 talaca. Dvojica su ubijena u sobi, jučer ujutro.
Devet ih je ubijeno večeras na aerodromu. Svi su mrtvi.
...80.000 ljudi na ispraćaju. Preživjeli članovi reprezentacije
potom su ukrcali lijesove svojih kolega na avion za Izrael.
Velik se broj ljudi okupio u ulici Dizengoff te u Jeruzalemu,
na trgu ispred Knesseta. Ljudi plaču, trgaju si odjeću.
Sahrane će biti sutra u Jeruzalemu, a očekuju se deseci tisuća ljudi.
Evo imena članova izraelskog tima koje su arapski teroristi
držali kao taoce, tukli i na kraju ubili: Josef Gottfreund.
Eliezaar Halfen. Jakov Springer.
Dr Wadi Haddad. Abu Daoud. Mahmoud Hamshari.
Andre Spitzer. Zeev Friedman. Kehat Schur.
Wael Zwaiter. Dr Basil Al-Kubaisi. Kamal Nasser.
Mark Slavin. Amitzur Shapira. David Berger.
Kemal Adwan. Abu Jussuf. Mohammed Boudia.
Yosef Romano. Moshe Weinberg.
Husein al-Chir. Ali Hasan Salameh.
Cijeli Izrael je u žalosti. Svi se mole za poginule.
Pokušavam da ne mislim na tebe, ali ne mogu.
Imam najdosadniji posao na svijetu. Što mi se može dogoditi?
Oni su bili samo sportaši na OI. Vidi što se njima dogodilo.
Što sad?
Sad ćemo imati dijete.
Jedanaest imena. -Dajte nam zapovijed i počet ćemo.
Isto je kao s Eichmannom. Poručit ćemo tim krvnicima:
Niste željeli živjeti uz nas pa ni mi nećemo s vama.
To je opravdano, zar ne?
Opet smo napadnuti i zaklani. Dok ostatak svijeta igra igre
i pali olimpijske baklje, limena glazba i mrtvi židovi u Njemačkoj.
Svijetu se fućka. -Odgovorili smo. Poslali smo 70 borbenih aviona.
Nitko nije čuo odgovor. -Napali smo im centre za obuku, to je odgovor!
Nitko ne primjećuje stanje na granici. -60 arapa je poginulo.
Trebamo pažnju svjetske javnosti. -Ali ne samo zbog publiciteta.
Podsjetit ću vas: Ali Hasan Salameh je osnovao Crni Septembar.
On stoji iza masakra u Münchenu.
Ovi ljudi... zakleli su se da će nas uništiti.
Zasad zaboravite na mir. Moramo im pokazati da smo jaki.
Imamo zakone, civilizirani smo. Neki kažu da si ne možemo
priuštiti da budemo civilizirani. Uvijek sam se takvima protivila.
Ali ne znam tko si ti manijaci i odakle dolaze. Palestinci?
Nisu prepoznatljivi.
Recite mi, koji zakon štiti takve ljude?
Danas su mi se otvorile oči.
Ponekad je neophodno napraviti kompromis sa svojim vrijednostima.
Donijela sam odluku. Ja snosim svu odgovornost.
Avner? -Da. -Idemo u Jeruzalem. Ulazite.
Idemo, gospodine.
Ja sam general Zamir. -Znam.
Pred vama smo položili zakletvu. Za Mossad. -Ne sjećam vas se.
Naravno, poznajem vašeg oca.
Avner!
Prošlo je... -Dvije godine otkako sam radio za vas. -Sjećam se.
Sjednite, molim vas. Harari, general Nadav.
I general Yariv. Kako ste? Kako vam je otac? - Hvala, dobro je.
Kavu? Divno je vidjeti vas opet. -Sjednite.
Šef Mossada, premijerka i dva generala. Očito je nešto važno.
Ovo je nešto novo. Događaji u Münchenu sve su promijenili.
Htjeli smo vas pitati biste li krenuli u misiju? Važnu misiju.
Napustili biste zemlju i obitelj. Možda na više godina. -Opasno je.
Ne smijete o tome nikome govoriti, čak ni ženi.
Sad bi vi trebali nešto reći. -Imate li pitanja?
Znači ovo nije kao čuvanje turista u avionima El Ala?
Nemate pitanja? Jesmo li već spomenuli da je opasno?
Znate da mi je u utorak umrla sestra? -Nisam znao. -Rak.
Nisam mogla na sprovode sportaša zbog njene smrti.
To je uznemirilo ljude, ali bila mi je sestra. Obitelj je važna.
Vaša žena je trudna. -Da, sedam mjeseci. -Čestitam.
Bili ste mi omiljeni tjelohranitelj. Volim pedantne, izdržljive ljude.
Volite sinove junaka oko sebe.
Istini za volju, ne nalikujete ocu. -Ne?
Nalikujete majci.
Sutra ujutro. Ako ne možete odlučiti za jedan dan...
ne možete uopće.
Umrla joj je sestra, ali mislim da nije išla na pogrebe sportaša
jer su neki ljuti što nije pregovarala s teroristima.
Nije se usudila ići da je ne bi izviždali.
Dobar je znak da niste postavljali pitanja. Pristat ćete.
Ja ću vam biti vođa. Zovem se Ephraim.
Dokad se može voditi ljubav u trudnoći?
Do trudova.
Ne brini, tebe tada neće biti ovdje. Zar ne?
Svakako traži povišicu, trebat će mi za dijete.
Neću si moći pogledati u oči ako odbijem.
Tvoja majka je znala što radi kad te napustila. -Nije me napustila.
Tata je bio u zatvoru. Bilo je to previše za nju.
Svatko bi učinio isto. -Odvela te u kibuc i ostavila.
Pa sad misliš da ti je Izrael majka.
Slušaj. Ovo ću trpiti dok mi ne dojadi.
Shvaćaš? -Volim te.
Ja nisam junakova fina ženica.
Prvo ćete izaći iz Mossada. Ovo je vaš novi ugovor.
Piše da niste naš zaposlenik. Nemate beneficija, mirovine, ništa.
Ugovor o tome da nema ugovora.
Da li ja dobivam kopiju? -Ne. Evo vam povrat mirovinskih uplata.
Sad ste službeno izbačeni. Neosigurani i nezaposleni.
Otvorit ćete dva bankovna računa u Ženevi u ulici Rue de Commerce.
Jedan sef za operativne troškove, drugi za plaću. Nećete je podizati
do završetka misije. Tad ćete sve podići.
Otvorit ćete i račune za plaće svojih ljudi. -Koliko će ih biti?
U sef za troškove uložit ćemo 250.000 američkih dolara.
Kad ih potrošite uložit ćemo još. Ali želim vidjeti račune.
Ne radite za baruna Rotschilda već za malu zemlju Izrael.
Stari sam Galicijanac iz Ukrajine i ne vjerujem njemačkom židovu
koji jurca po Evropi s velikom lovom. -Rođen sam u Izraelu.
Odakle vam je djed? -Iz Frankfurta. -Vidite.
Vaša će žena primati 1.000 dolara mjesečno na svoj račun.
U sefu ćemo uz novac ostavljati poruke za vas. Možete i vi za nas.
No ne bi trebalo biti poruka. -I donesite mi račune. Jasno?
-Jasno. -Što god radili, netko drugi za to plaća.
Imamo 11 imena palestinaca. Svi su bili umiješani u München.
Ubit ćete jednog po jednog. Svi su oni sad u Evropi.
Radit ćete samo u Evropi, ne u arapskim zemljama. Tamo ćemo mi.
Niti u istočnom bloku. Ne želimo uznemiriti Ruse.
Nećete biti u kontaktu s nama. -Nećete mi dati više podataka?
Ulažemo novac iz lažnog fonda u nepostojeći sef, u banci u koju
nismo ni kročili. Ne znamo za vas, pa ne računajte na našu pomoć.
Činite kao i teroristi. Mislite da se oni javljaju svojoj bazi? Ne.
Želimo ih mrtve. Sad možete postavljati pitanja.
Jesam li sam? -Još četvorica. Znaju korisne stvari o autima,
dokumentima, čišćenju ako vam slučajno ispadne lažni dokument
kraj mrtvog tijela. Vi ste vođa tima.
Tko ubija? -Vi, tko drugi? Koristite pištolj ako morate,
ali bolje bombu. Jedan od vaših zna praviti bombe.
Želimo da svijet čita o pogibiji slavnih terorista. -Zašto ja?
Što vama fali? -Nisam iskusan terenski operativac. Nepoznat sam.
Niti ja vas ne poznam. -Živio sam u Frankfurtu pa poznajem Evropu.
Dobar razlog. Osim toga ste obični. Niste izraelski Charles Bronson.
Židov sam rođen u Izraelu. -Da. Znam puno o vama.
Vi ste fin čovjek sa psom i djetetom na putu.
Nemojte ubijati civile. To si ne možemo priuštiti.
Neće ih biti teško naći. Neki od njih se gotovo i ne skrivaju.
Teži dio je izbjeći da vas uhvate ili ubiju.
Želite li zadnju baklavu? -Ne. -Mudra odluka.
Izbjegavajte slatko. Više nemate zdravstveno osiguranje.
Govori vam kapetan. Dobro došli na let SA 74 za Ženevu.
Letimo na visini od 9.000 m i želimo vam ugodan let.
Gdje su ostali? Gdje su?
Ne pucajte! Ne razumijem što govorite.
Polako, polako!
Pozvonite kad završite.
Ugodan vam dan. -Hvala.
Šef tima koji kuha. Kakav luksuz! -Godine u kuhinji kibuca.
Već si ovo radio? -Što? Sjednite.
Ja sam se Mossadu priključio nedavno.
Želim pobiti te svinje, ali...
Hvala. Je li netko od vas prošao obuku? -On prodaje antikvitete.
To je paravan firma, ali uspješna. Stručnjak sam za dokumente.
Ali imam dobro oko za namještaj. -A ti? -Ja pravim igračke.
Mislio sam da praviš bombe. -Ne, igračke. U Bruxellesu.
Za bombe sam morao u večernju školu. -Moja žena očekuje dijete.
Čestitamo! -Kad će roditi? -Za dva mjeseca.
Misliš da ćemo dotad završiti? -Lovimo Ali Hasan Salameha?
To nam je zadatak, zar ne? Ubiti tipa koji je isplanirao München.
Čudno je o sebi misliti kao ubojici. -Misli onda nešto drugo.
Zamišljaj da si vojnik u ratu. -Ti znaš ubijati ljude, zar ne?
Svaka čast na djetetu, sve je to krasno, ali...
Ti praviš lutke u prodavaonici igračaka. Ti prodaješ sofe.
Za tebe ne znam što radiš. -Ja? Ja se brinem.
Zašto su tebe izabrali za šefa? -Jer zna ispeći meso.
Halo? -Andreas? Jesi li iznenađen? -Udario si me i slomio mi čeljust!
Prije deset godina, jer si spavao s mojom curom. U gradu sam, a ti?
Doma sam s djevojkom. Navrati. -Odlično.
Treba li dobro i zlo smatrati etičkim pitanjima? To je problem.
Marcuse kaže da Hegel ne smatra zlo moralnom kategorijom.
Slobodna volja neizbježno stvara zlo. O tome je pisao Marx.
Slijepa anarhija kapitalizma. Moramo preispitati dobro i zlo
jer u osnovi to su samo riječi koje izražavaju užasnu borbu.
Suprotni polovi dijalektike. -Sjajna je, zar ne?
Uopće je ne razumijem.
Što ste vi, Baader Meinhof? Crvene brigade? -Taman posla.
Ne čitaš puno, zar ne? -Nemam vremena.
Čime se baviš? -Radim za neke amerikance.
Bogate amerikance?
Yvonne, mislim da Avner želi u krevet s tobom.
Nedostaješ mi. Nekad smo se voljeli. -Davno, u srednjoj školi.
Nudiš 60.000 dolara? -Imam spisak imena.
Ljude koje moram naći za svoje bogate američke prijatelje.
Vrati mi novac, Yvonne.
Za sto pedeset tisuća. -Sto tisuća. U gotovini.
Te ljude koje tražim vi ne poznate. -Možda ih poznamo.
Ne poznate. Ali možda znate nekoga tko ih poznaje.
Kažeš da radiš za amerikance? -Da. Vidiš? James Madison.
Amerikanci. -Pitat ću prijatelje.
Arapi se ne skrivaju. München je za njih bio velik uspjeh.
Privukli su pažnju svijeta. Regrutiraju, prave planove.
Daj mi nekoliko imena.
Ne mogu ti pomoći ako ne znam koga tražiš. Moramo si vjerovati.
Odluči se. Ja tebi vjerujem. Nosiš gotovinu i ne pričaš puno.
Danas svi samo pričaju, poput našeg prijatelja Andreasa.
Reci mi imena arapa.
Abu Daoud, Abu Jussuf, Wael Zwaiter, Kamal Nasser.
Salameh. -Zaboravi Salameha, to je preteško. -Tko su ti ljudi?
60.000 po imenu. -Ako je dobra informacija. -Ako nije, ne plaćaš.
Wael Zwaiter je ovdje u Rimu. Upravo je preveo na talijanski
Tisuću i jednu noć. Sutra je promocija knjige. Švorc je.
Svaki dan zove nećakinju u Damasku. -Želiš pristupiti PLO-u?
Moramo razgovarati nasamo.
Možda ti trebaju ljudi? Auti, kombiji. -Čekaj, ne vjeruj mu.
Čuo sam da je opasan. -Odlazi. Ne želim da nastradaš. -Zašto bih?
Ako ikome kažeš za ovo, ne znam što će biti.
Šuti o ovome.
Mogu ti nabaviti sve što zatrebaš. -Trebaju mi računi.
Što me privuklo priči o Šeherezadi?
Priči koju vi na Zapadu zovete Tisuću i jedna noć.
Ja nisam arapin već palestinac.
Zašto je palestinski pjesnik godinama radio na tom prijevodu
iz arapskog na talijanski? Osim prilike da se silno obogati?
Volim taj književni klasik zato što govori o moći naracije.
O odnosu naracije i preživljavanja.
Znaš li da su talijanski komarci drukčiji od ostalih?
Dublje te ubodu i jače boli. -Govori još. Ancore.
Da još govorim? Na talijanskom se kaže ancora a ne ancore.
S tim naočalama izgledaš poput nekog Švabe.
Hvala svima.
Hvala što ste došli.
Dobar dan, Clara. Kako ste? -Dobro, hvala.
I ovo, molim.
Crno vino. Još nešto? -Mogu li telefonirati? -Da, naravno.
Ne treba. -Inzistiram.
Vi ste Wael Zwaiter? -Jesam, a tko ste vi?
Znate li zašto smo ovdje?
Vi ste Wael Zwaiter? -Već je rekao da je.
Što čekamo?
Što da radim? -Znate li zašto smo ovdje?
Zašto niste pucali? -Jesmo! -Nisam čuo pucanj. -Osam puta!
Jeste li ga ubili? -Jesmo. Usrao se u gaće.
Popij vina. Slavimo. -Kao u biblijskoj priči.
Anđeli se vesele jer su se Egipćani utopili u Crvenom moru.
Nisam rekao da se veselimo. Rekao sam da slavimo.
A Bog pita anđele, zašto slavite kad sam pobio mnogo svoje djece?
G. Zwaiter nas je prema mom računu koštao 352.000 dolara.
Nisi dovršio priču. Anđeli su odgovorili Bogu: slavimo.
Jer kad ljudi čuju što se desilo egipćanima, shvatit će poantu.
A to je? -Ne zajebavaj se sa židovima.
Ne znam za vas, ali ja ne slavim. Ja se bogami veselim.
Spusti to. Diži se.
-Nemoj, molim te. -Pleši sa mnom.
Ovo je... kako da te danas zovem? -Franz Storsch.
Mene zovi Louis.
Naše su usluge bile zadovoljavajuće? -I skupe.
Židov i francuz. Mogli bi se cjenkati u beskraj. -Nisam židov.
Što je to pasji luk? -Divlji poriluk, ali nije mu sezona.
Moj tata ponekad smetne s uma sezone. Ja ne znam ništa o hrani.
Zašto me šalje u kupovinu?
Pitaš se da li sam iz francuske tajne službe. -Ili CIA ili KGB.
Možda sam agent koji prodaje informacije. Mogu biti bilo tko.
Ti isto tako. Identitet je dosadni dio pregovora, zar ne?
Evo što nije dosadno:
Ako stvarno ne radiš ni za jednu vladu... -U privatnom sam poslu.
Čuo sam, bogati amerikanci. I ja sam u privatnom biznisu.
Moja obitelj može locirati skoro svakoga, svagdje.
Ideološki smo promiskuitetni. Volimo i mrzimo svakoga.
Ako ne radiš za vladu, naći ćemo ti sve. Ako ne nađemo, ne plaćaš.
Otmičari su htjeli spustiti Lufthansin avion u München,
pa ukrcati tri zatvorenika na kraju piste gdje je pilot sletio,
dok mu je arap držao ručnu granatu nad glavom.
Lufthansin avion je otet iznad Damaska. Otmičari su tražili da se
oslobode tri ubojice iz Münchena. Nijemci su odmah pristali.
Arapi će biti prevezeni privatnim avionim u Zagreb.
Vidi, slobodni su. U Libiji su.
Oni se bez oklijevanja vesele.
Izraelci ubijaju arape u Egiptu, Jordanu, Libanonu, Siriji, svuda.
Vidi ih, oni su filmske zvijezde.
Jeste li ubili nekog od izraelskih taoca?
Nije važno da kažem jesam li ih ubio ili nisam.
Hajdemo u Tripoli da ih sredimo. -Ne idemo u arapske zemlje.
Držat ćemo se imena koja smo dobili.
Mahmoud Hamshari.
Mislite li sad, s distance, da ste nešto postigli u Münchenu?
Naš glas se čuo u svijetu.
Jesu li to njihove riječi?
Da. Njihov su glas čuli svi u svijetu koji prije nisu slušali.
Vjerujem da je pod time mislio da će nas svijet sad saslušati.
Već smo 24 godine najveća populacija izbjeglica u svijetu.
Oduzete su nam kuće. Živimo u kampovima.
Nema hrane, budućnosti, ničeg za našu djecu.
Da li je Münchenski napad bio opravdan?
PLO osuđuje napade na civile. -Recite to svojim novinama.
Ali naše civile izraelci napadaju već 24 godine.
Pišite o godinama izraelskog prolijevanja palestinske krvi.
Tko žali nas? -Izrael je upravo bombardirao dva izbjeglička kampa
u Siriji i Libanonu. 200 ljudi je poginulo. Nedugo nakon Münchena.
Nije počelo u Münchenu. Gdje je tome kraj? Kako će završiti?
Marie-Claude, koga intervjuiraju? -Tebe, znam, ali moraš pojasniti.
Misliš da ja ne znam reći važne stvari? Pusti da ja govorim.
Oprostite, mogu li telefonirati svom uredniku? -Da, oprostite.
Kraj prozora je. Ovuda, molim.
Zdravo.
Što nam je ovaj tip učinio?
Organizirao je pokušaj atentata na Ben Guriona u Kopenhagenu.
I organizira za Fatah u Francuskoj. -Organizira? Vidio si dokaze za to?
Nisam, tako su mi rekli i vjerujem im. Ti ne vjeruješ?
Kriza je, rat. Ne treba uvijek... -Razmišljati? -Ići u detalje, da.
Ako želiš, nazovi Ephraima i pitaj ga za dokaze.
Gotovo je. -Dobro. Ne razmišljaj o tome.
E, sad... uključim.
On podigne slušalicu, upali se crveno svjetlo.
Zatim uzmem ključ, ubacim ga i okrenem.
Sad ćemo čekati crveno svjetlo.
Da li kamion blokira signal? -Ne. -Daljinski će ipak raditi?
Da, to je jak odašiljač. -Vrati se na poziciju i nemoj improvizirati.
Bez brige, funkcionirat će.
Što tražiš, dušo? -Mamine naočale. -Pogledaj tamo.
Ja ću. -Nemoj, ja ću.
Halo?
Stani! -Stani. Obustavi.
Pođi u školu, draga.
Do viđenja, tata. Nemoj dugo raditi. -Dobro.
Izvoli, mama.
Nastavljamo ili ne?
Da? -Mahmoud Hamshari? -Da.
On je u bolnici Cochin. Nisu rekli koliko je teško ranjen.
Zašto nisi stavio više eksploziva? -Nisam htio raznijeti zgradu.
Što želiš od mene? -Mrtvog arapa. -Na ovog smo potrošili 200.000 $.
Nismo ga ubili. Bolje da se držimo pištolja. -To nema psihološki efekt.
Bomba ima dvostruko djelovanje. Uništi metu i prestraši teroriste.
Samo kad je bomba dobra. Ručak?
Izraelsku ambasadu u Londonu jutros je potreslo pismo-bomba.
Dr Ami Shachori otvarao je poštu kad ga je bomba na mjestu ubila.
Otkrili su još sedam u obližnjoj zgradi pošte. -Ova im je promakla.
Bio je praznik Hanuka, pošta im se nakupila pa su postali nemarni.
Našli su slična pisma-bombe u Izraelu, Kanadi, Argentini, Beču,
Parizu i Bruxellesu. Na desetke pisama poslanih iz Nizozemske.
Sve je djelo Crnog septembra. -To je onda osveta za Hamsharija.
I Zwaitera. Upozoravaju nas. Sad smo u dijalogu.
Gdje si?
U New Yorku sam, slijedim trag. Javit ću se.
Hoćeš li posjetiti oca? -Zašto to toliko traje?
Ne ide to brzo. Imamo najbolje bolnice u svijetu.
Kad si se ti rodio, tvoj otac nije bio uz mene.
Bio je u zatvoru.
Smiješ li biti ovdje? Zar nisi na dužnosti?
Što ćeš napraviti, prijaviti me?
Kako je on? -Ne posjećujem često tvog oca.
Vilma mu dopušta da stalno viče na nju. Ona me deprimira.
Kako si ti? -Snalazim se. Ne brini za mene.
Ponosim se time što radiš. -Ne znaš što radim.
Gledam te i znam sve što trebam znati.
Strašno je ružna. -Na tebe je.
Želim da se privremeno preselite. Našao sam stan u Brooklynu.
Ne znam kad ću opet doći u Izrael. -New York? -Češće bi se viđali.
Ali ovdje mi je obitelj. I tvoji roditelji.
Hoćeš da ti moji pomažu pri odgoju? Vidi što su meni učinili.
Zar ne želiš da ti kći bude izraelka, Avnere?
Uvijek će to biti. -U Brooklynu će biti samo židovka bez domovine.
Ne mogu raditi to što radim ako te ne vidim. -A što radiš?
Nemoj onda to raditi. Ovdje nam je dom.
Ti si jedini dom koji sam ikad imao. Što je?
To je tako ofucano! -Nije mi to bilo lako izreći. Ne rugaj se.
Zašto sam se udala za sentimentalca? Uništavaš me.
Tvoja mama me zafrkava.
Gledaj tu izbočinu oko struka. Možda je naoružan.
-I rusi su naoružani. -To je sto posto on.
Husein Abad al-Chir. Soba mu je tik uz sobu izraelskih mladenaca.
Vjenčali su se na Cipru jer ona nije židovka. -Miješani brak.
To je sramota za nežidova. -Pokušajmo ih ne dići u zrak.
KGB ga svake večeri dovozi kući. Upali svjetlo, presvuče se,
ugasi svjetlo i legne u krevet. Tada dignemo krevet u zrak.
Poznavao sam agenta koji se bojao spavati u krevetu
pa je radije spavao u ormaru. Još uvijek to radi, svake noći.
Spava u ormarima. -Ako al-Chir spava u ormaru, bit će problema.
No ako legne u krevet, njegova će težina aktivirati uređaj
i zatvorit će se strujni krug. Tad ćemo uključiti daljinski.
Dobro. Idemo.
Unajmio sam susjednu sobu. -Zašto? -Sobe imaju balkone.
Kad legne, dat ću vam signal tako što ću ugasiti svjetlo.
A ako je bomba prejaka a ti si u susjednoj sobi? -To se neće desiti.
Zar ne, Roberte? Roberte!
Ne, neće.
Avneru.
Dečko ili curica? -Curica.
Čestitam.
Imam novosti iz Pariza. Dr Hamshari je podlegao ranama.
Još jednom čestitam.
Steve, šuti.
Dobra večer. -Dobra večer.
Lijepa noć. -Lijepa, da.
Odakle ste? -Düsseldorf. -Stvarno? Ne bih pogodio.
Mislio sam, možda šveđanin.
U švedskoj sam podučavao bliskoistočne jezike. -Stvarno?
Učio sam Libanonske doseljenice kako da čiste kuće na švedskom.
Jeste li sinoć bili ovdje? -Ne, upravo sam stigao.
Zaboravite na spavanje. Oni cijelu noć ovako. Satima.
Najbolje da uzmete tabletu za spavanje. -Ja čvrsto spavam.
Sigurno? -Da. -Onda laku noć.
Ugodne snove želim.
Čekaj signal. Čekaj da Avner ugasi svjetlo.
Vozi! Vozi!
Ne vidim! Pomozite mi!
Ne vidim!
Moj bože!
Ne vidim!
Vidite li vi? Stepenice su tamo.
Bomba je bila prejaka. -Prestani. -Meta broj tri je bila sigurna.
Čak i strop u predvorju je napukao. -Skoro si ubio Avnera.
Eksploziv je bio jači nego što sam naručio. Krivih oznaka.
Netko je promijenio oznake! -Louis je dao eksploziv. Zar ne, Avnere?
Da, zašto? -Zašto mu vjerujemo?
Nemamo pojma tko je on. -Nalazi nam mete.
Bez njega ne bi mogli ništa! -Eksploziv je bio puno jači.
Netko je promijenio etiketu. Mogao sam te ubiti.
Luois možda radi za PLO. Koriste nas za unutrašnju čistku.
To je glupost. -Čiji je ovo brod?
Louis ga je nabavio.
Nije kriv eksploziv. Izrađivači bombi su nervozni, razumljivo.
Zbog straha... -Moj bombaš je u redu. Kriv je tvoj eksploziv.
Našli smo ti još tri imena. -Tri? -Da, tri.
Mislio sam da ćeš biti zadovoljan. -Jesam. Tko?
Kemal Adwan, Kamal Nasser i Abu Jussuf.
Adwan i Abu Jussuf. Gdje su?
Libanon. U Beirutu su. -Adwan, Nasser, Jussuf.
Velike ribe, zar ne? -Vrlo velike.
Nasmiješi se, g. Storsch. Ovo ti je drugi Božić.
Želim ti platiti bonus za ta tri imena.
600.000 $.
G. Storsch, moja grupa ne voli vlade. Bilo koju vladu.
Ne radimo s njima niti za njih. To je moj glavni uvjet. Shvaćaš?
Ako saznam da ovom velikodušnom ponudom pokušavaš kupiti
moj pristanak da informacije podijeliš s CIA, MI6 ili Mossadom...
Ne radim za MI6 ni... -Nemaš ti pojma za koga radiš, vjeruj mi.
Laži mi i naglo ću postati nedostupan i nezadovoljan.
Daj da te častim pićem. -Štedi novac. Uz ove cijene, trebat će ti.
Važna informacija. -Jussuf je treći u palestinskoj hijerarhiji.
Arafat, Habash pa on. Naravno da je važan. On je mozak Fedajina.
Znam tko je on. -Uz Salameha, Jussuf nam je najveća lovina.
A Adwan planira sve akcije na Zapadnoj obali, zar ne?
Shvaćamo koliko su važni. Želimo ići u Beirut. -Ne.
Mossad i vojska su zaduženi za arapske zemlje. Što je ovo?
Ne možete poslati vojsku. Neću to dopustiti. -Nećeš dopustiti?
Naš izvor informacija ne zna da smo iz Mossada. -I niste.
Krenu li komandosi u Beirut, izgubit ćemo izvor. -Prošećimo se.
Porazgovarat ćemo nasamo. -Hrana će se ohladiti. -Moramo u Beirut.
Ovo je naš posao, naši podaci. -To je baš mladenački dirljivo.
Relativno dobro vam ide. -Relativno? -Previše trošite.
Nitko u Mossadu ne zna za vas. Svi se pitaju tko ubija fedajince.
Rade li to naši? Zašto ne znamo o tome? Digla se velika buka.
Mogu vas uključiti u operaciju, ali ne mogu isključiti Mossad i vojsku.
Pomirite se s time. -Mi hoćemo ali naš izvor neće.
Tko vam je izvor? Vrijeme je da mi kažete. To je naređenje.
Ne možete mu narediti, on ne radi za vas. -Šuti. Ja te plaćam.
Plaća me sef u ženevskoj banci. -Želiš da ga nađeš praznog?
Želim da nas pustite da radimo svoj posao. -Što je tebi?
Što je svima vama? Odrastite i to brzo. Ovo nije igra!
Tko vam je izvor? Odakle vam podaci? Dajte mi njegov broj!
Starica u susjednom stanu je nagluha, ali ovo je sigurno čula.
Odajte mi vaš izvor i moći ćete sudjelovati. -Pustite nas u Beirut.
Nakon toga izvor će nam pronaći preostale mete.
Pustite da radimo svoj posao.
Mnogo specijalaca da bi se ubila samo tri čovjeka.
Ja sam Ehud Barak. -Daniel.
Hajde!
Gdje je on, dovraga?
Idemo! Kreni!
To je on!
Tko ste vi? -Ne pucajte!
Fedajin!
Moj tata te želi upoznati. -Tata? -Moj tata.
On vodi našu malu grupu. -Mislio sam da je ti vodiš.
Svatko radi za nekoga.
Nisam bio u Beirutu. -Netko je bio. Izraelska vojska, kažu novine.
Ali ti nisi bio ondje. Nakon što si masno platio informaciju.
Ne volim da me tata čeka. -Moram reći svojima kamo idem.
Ne znaš kamo ideš. Morat ćeš staviti ovo.
Zaboravi, to je suludo. -Gotovi smo.
Čekaj!
Stigli smo. -Gospodine, zašto imate masku?
Što će vam maska?
Alice, vodi gospodina k tati. -Dobar dan, gospodine.
Idite se igrati, djeco. -Tata!
Louis!
On je tamo.
Louis kaže da ste kuhar. -Znam kuhati, da.
Pomoći ćete mi?
Stavite to unutra.
Ne, nemojte prati. Imat će okus po kuhanoj spužvi.
Zašto onda u sudoper? -Procure li sokovi, sve će smrdjeti na pišaku.
Odstranite salo.
Da vam vidim ruke.
Prevelike za dobrog kuhara. To je i moj problem.
Bio bih majstor da nemam debele mesarske ruke, baš kao i vi.
To je naša tragedija. Mesarske ruke, nježne duše.
Bit će prekisele za jelo. -Ogulim ih i kuham u šećeru.
Malo gnjavaže i bit će fine.
Zovite me tata. -Ne mogu. -Ne? -Već imam tatu.
Odani ste mu? -Jesam li ovdje zbog onoga u Beirutu?
Vaš tata je sigurno ponosan na sina.
Ubrat ću par, neka ostale sazru. Puno ljudi treba nahraniti.
Ali oni su vam obitelj. Morate ih hraniti. -Da.
Ne radimo za vlade. -Louis mi je rekao, ali...
Učinili ste što ste morali da nahranite svoju obitelj?
U ratu sam dizao u zrak vlakove, mostove i kamione pune nijemaca.
Ubili su mi braću i objesili tatu i sestru. Bila je djevojčica.
Tata, gost ne želi čuti tvoje ratne priče.
Platili smo veliku cijenu da bi gadove iz Vichyjeve vlade
zamijenili DeGaulleovi gadovi, a naciste Staljin i Amerika.
Zato se klonimo svih vlada. Da se pomolimo?
Možda da gost vodi molitvu.
Nije potrebno.
Ti vodi.
Oče naš, koji nam daješ poslušne klijente koji se drže naših pravila
a kažnjavaš one... -Zar djeca moraju slušati to bogohuljenje?
...koji nas varaju. -Biznis nije sve. Ne radim ovo samo zbog novca!
Zašto se onda ovime baviš? Zaradio si milione na tome.
U svom očaju posinio sam luđake koji se odijevaju poput radnika,
a nikad nisu radili rukama. Čitaju gluposti i govore fraze o Alžiru,
a ne vole ni alžirce ni francuze ni svoju obitelj ni ništa živo.
Zato mi se sviđa čovjek koji čini što mora za svog tatu i obitelj.
I ja sve radim za svoju obitelj. Za vas, kentaura i minotaura.
Ja ću voditi molitvu.
Neki misle da vas treba kazniti za Beirut. -Nismo znali da će biti
toliko mrtvih. -Mrtvi su dio mog posla. Mislite da me to sekira?
Svijet je bio grub s vama, s vašim narodom.
Imate pravo uzvratiti grubo na takav tretman.
Dobro i brzo plaćate pa ćemo nastaviti suradnju.
Ali ubuduće bez prekršaja. -Hvala. Imate moju riječ.
Do viđenja!
Malo kobasica i krvavica.
I sir Selles-sur-Cher.
U pepelu mu se najbolje čuva okus. -Hvala vam.
Mogao si biti moj sin.
Ali nisi, upamti to.
Poslovat ćemo, ali nismo obitelj.
Imam novo ime za tebe.
Želim Alija Hasana Salameha.
Ne.
Znaš gdje je, znaš gdje su svi oni. Salameh. -Nedodirljiv je.
Salameh.
Zaid Muchassi.
Bit će u Ateni za dva tjedna. -Nije s našeg popisa. -Nebitno.
On je veza Crnog septembra i KGB. -Veza je bio Husein al-Chir.
Da, ali njemu ste digli krevet u zrak na Cipru.
Muchassi mu je zamjena. Čujem da je gori od svog prethodnika.
Nudimo Muchassijevu adresu po novoj cijeni. -Kojoj cijeni?
Dao si 600.000 za trojicu. Dakle, 200.000 za jedno ime.
Nađi mi prostor za rad u Ateni. -Naravno. Sigurnu kuću.
Ovo je Louisova šala? -Moje noćne more ovako izgledaju.
Kad eksplodiraju, rasprskat će kuglice bijelog fosfora po sobi.
Svaka je poput malog Sunca. Gori na oko 3000 stupnjeva.
Zrak će se zapaliti. Sve u blizini će se rastopiti.
Loša je vijest što su to granate pa ih moram daljinski aktivirati.
Također su dosta stare. Iz Drugog svjetskog rata.
Samo 4 su bile upotrebljive. Ostale treba baciti.
Portir u Muchassijevom hotelu će nas pustiti u njegovu sobu.
Tko je nabavio te pretpotopne bombe? -Louis. -Baš mu hvala.
Ustani.
Stani! Stani!
PLO! -ETA!
Spusti oružje ili pucam! -ETA! Baskijci!
Dobro.
Dolje oružje! Spusti!
Spusti!
Jürgen, i ti isto.
Tko vam je rekao da dođete ovamo? -Čovjek iz kafića.
Iz ulice Hadjidakis. Radi za francuze.
Koji francuz, Louis? -Tko ste vi? Englezi?
Baskijac, ETA. Oni su Crvene brigade. On je ANC, afrikanac.
Mi smo iz Amana. Ja sam Ali.
Said. George. Abed.
Platili smo za dvije noći. Rekao je da je sigurno.
Nama je rekao to isto. -Da. Sigurna kuća.
Da.
Znači sigurni smo? -Sigurni.
Svi smo na sigurnom.
Kad tad će arapske zemlje ustati protiv Izraela.
Arapi ne vole palestince ali mrze židove još više.
Neće biti kao 1967. Svijet će uvidjeti što nam izraelci rade.
Neće priteći u pomoć Izraelu kad ga Egipat i Sirija napadnu.
Izrael će prestati postojati.
Što je?
Sanjaš. Ne možeš dobiti natrag zemlju koju nikad nisi imao.
Zvučiš kao židov. -Jebi se. Govorim ti ono što već znaš.
Nikad nećete dobiti državu. Pomrijet ćete od starosti
po kampovima u očekivanju Palestine. -Imamo puno djece.
Naša će djeca imati djecu. Možemo čekati.
Ako treba možemo čitav svijet učiniti nesigurnim za židove.
Ubijate židove, svijet ih žali a vas smatra zvijerima. -Da.
Ali shvatit će da su nas oni pretvorili u zvijeri.
Počet će se raspitivati o uvjetima u našim kavezima.
Vi ste arapi. Ima puno mjesta gdje arapi mogu živjeti.
Ti si simpatizer židova. Svi vi Nijemci ste slabi na Izrael.
Dajete nam novac, ali vas peče savjest zbog Hitlera.
Židovi to iskorištavaju. Moj otac nije slao židove u gasne komore.
Reci mi nešto, Ali. -Što?
Stvarno ti nedostaju drva maslina tvog oca? Doista to želiš natrag?
To ništavilo... nerodnu zemlju i kamene kolibe?
Stvarno to želiš za svoju djecu? -Apsolutno.
Možda potraje i sto godina ali ćemo pobijediti.
Koliko je trebalo židovima da dobiju svoju državu?
Ili nijemcima da stvore Njemačku? -I vidiš kakva je ispala.
Ne znaš kako je kad nemaš doma. Zato vi evropski komunisti
to ne shvaćate. Vi imate dom u koji se uvijek možete vratiti.
ETA, ANC, IRA... Pravimo se da nam je stalo
do vaše internacionalne revolucije, ali nije nam stalo.
Želimo svoju državu. Domovina je sve.
Ne, ne. -Želim gledati.
Samo će uzeti papire iz ormara, zar ne? -Naravno.
Bog vas blagoslovio.
Vidi, dolaze u svojoj kočiji od bundeve.
Rusi i...
Pepeljuga.
Kad ostali stižu? -Za pola sata.
Idemo gore.
Hoćemo li detonirati ako i drugi arapi uđu u sobu?
Što rusi čekaju? Zašto ne odu?
Čekaju.
I mi čekamo. Ostani miran. -Miran sam.
On je u svojoj sobi. Detoniraj. -Kako znamo da je sam? -Pritisni!
Ne razumijem. -Što ne valja? -Ovo sranje!
Što je? Ne opet! -Čekaj!
Gdje je eksplozija? Već je trebalo puknuti. Što ne valja?
Možda je opet zatajilo. -Ponovo je zajebao stvar!
Oprezno s time, Hans.
Hans, što izvodiš? -Vrati se unutra!
Hej, što on to radi? -Hans, nemoj.
Koliko dugo ga neće biti? -Oko sat vremena.
Oprostite, mogu li dobiti vatre? -Evo. Vi ste nijemac? -Hvala. Da.
Ali! Dođi!
Zašto si to učinio? Zašto si mi uništio hotel, nesretniče?!
Bomba! To je ubojica! Terorist! Bombom je ubio onog jadnika.
Ulazi!
Ali? Ali!
Zar nisi u stanju napraviti ispravnu bombu? -Ti šuti!
Zna li netko grčki? -Šuti! -Jesmo li ubili Rusa?
Gdje si učio o bombama? Svaku bombu dosad si zajebao!
Nisam učio raditi bombe već deaktivirati ih!
Dovraga.
Shin Bet je tražio deaktivatore. Pokupili su me iz vojske.
Daj mi novca! -Zato što znam praviti mehaničke igračke.
Nakon Münchena predložili su mi da pravim bombe. Pristao sam.
Hajde!
Povukli su se u kut zgrade carine i brzo sastavili puške.
Zatim su bacili ručne granate na putnike koji su čekali u redu.
Onda su otvorili paljbu. Trajalo je nekoliko minuta.
Salameh je u Londonu.
Tamo se povremeno sastaje sa svojim kontaktom iz CIA-e.
S kim? -Salameh radi za CIA.
Glupost. -On im garantira da Crni septembar neće dirati
američke diplomate. CIA mu zauzvrat daje puno novca
i ne pita na što troši.
Je li im unaprijed rekao za München? Da li je CIA znala?
Prije Münchena CIA nije ni znala da Crni septembar postoji.
Jednog gerilca je ubio metak a drugog je raznijela granata.
Otad ne sjedi skrštenih ruku, zar ne?
Izvodi skupe akcije. Pucanje na turiste u atenskom aerodromu,
napad na ljekarne u Amsterdamu, Mossadov agent u Barceloni.
Evropa nije bila tako uzbudljiva od Napoleonovog pohoda na Moskvu.
Zar moraš to raditi?
Salameh je u Londonu. Cijena je uobičajena.
Pratili smo ga do hotela. -Bio je kod okulista.
Salameh? -Nosi sunčane naočale po kiši. -Zašto ga niste ubili?
Ima tjelohranitelje. Civile. -Naoružane? -Da. -Onda nisu civili.
Ja bih ga ubio da mi daš priliku. Ja ih jedini želim sve pobiti.
Možda ti zato i ne dopuštamo. -Ubijamo samo mete. -Otkad?
Zašto je to bitno? -Znaš li koliko smo zakona prekršili?
Prestani kukati, to ne pomaže.
Uključujući i zakone Izraela koji nema smrtnu kaznu.
Znaš koji je tvoj problem, dušo? Zbunjen si jer ljudi koje ubijamo
nose skupa odijela, a ovo je London a ne neko arapsko selo.
Nisam zbunjen. Održavam zdrav razum tako što se podsjećam
da sam usprkos svemu još čovjek. -Isti stari rat za komad pustinje.
Samo smo ga prenijeli ovamo što ti evropski antisemiti i zaslužuju!
Moramo postati poput njih da bi ih pobijedili! -Već jesmo.
Zar samo palestinci kolju a mi smo zemlju osvojili na lijep način?
Provjerite je li obrezan, možda je dvostruki agent. -Kako se drzneš?!
Sin mi je poginuo 1967, kurvin sine. Dao sam sve za Izrael.
Traži premještaj ako ti je ovo tako mrsko. -A tebi nije? -Ne.
Jedino što mi je važno je židovska krv.
Krasno vodiš šefovski posao.
Ako su čuvari naoružani, ubijmo ih. -Naoružani su. -Onda ćemo ih ubiti!
Taksi!
Rogeru Burke, ti ružna njuško! Što radiš u Londonu? -Miči ruke.
Hajde da te vidim kako se tučeš! -Stani, s kim si ga pobrkao?
To je Roger Burke. -Nije, idiote! -To nije Roger Burke.
Oprosti mom prijatelju. On je pijana seljačina.
Smiri se. -Odbij!
Odbij!
Odjebi! -To sam ja, Rogere! Orin!
Ja sam. Sjećaš me se? Oprosti!
Jebeni amerikanci! Što je to bilo? -To je bio Salameh? -Naravno!
Smijem?
Uskoro ću morati u krevet. Radim ujutro. -Što radite?
Nešto što tjera čovjeka da pije. -Mora da imamo isti posao.
Sviđa mi se vaš naglasak. -A meni vaš parfem.
Jači je i od dima cigareta.
Zar ne? -Lijep je.
Čujte... ne želim biti direktna, ali kasno je.
A moram rano ustati. Pa zato...
Zato?
Sviđate mi se i...
Stvarno ćete me pustiti da pitam?
Ne mogu. -Šteta.
Vrlo ste privlačni. -Znam.
Ako se opametite kad budete sami u svojoj pustoj sobi,
možda ću biti ovdje. Ili ću biti u svojoj sobi. Sama u krevetu.
Laku noć.
Oni pijani amerikanci. Misliš da su bili CIA?
Moguće. Možda je i Louis u CIA. Izgleda da svi rade za obje strane.
Ili Louis radi za Mossad, pa nam Mossad putem njega šalje podatke
bez direktne veze. Ili Mossad informira CIA-u, a ona Louisa.
A Ephraim se pravi da ne zna tko je Louis, da nas zavara.
Prestani ganjati miševe u glavi.
Nisam mislio da ćeš se održati. -I ja sam za tebe mislio isto.
Od samog početka kao da si oklijevao. -Takav sam oduvijek.
Ako ne kukam, ne mogu raditi svoj posao. Ti nikad ne oklijevaš?
Ne volim konfuziju. -Upoznao sam momke poput tebe u vojsci.
Izvršit će najgroznija naređenja, ali moraju ih odraditi u trku.
Kao da žele pobjeći od svojih strahova i sumnji.
Jedino što plaši takve poput tebe je mirovanje.
Ali svakoga na kraju sustigne prošlost.
Miševima treba piće. Ideš sa mnom? -Ne, idem ravno u krevet.
Možeš piti sam? -Samo jedno da umrtvim mozak. Laku noć.
Čuvaj se lokalne namiguše. -Doista? -Ne možeš je promašiti.
Nećeš ni željeti.
Halo? -Zove g. Storsch, prihvaćate li poziv na vaš račun?
Avnere, probudio si dijete ali nema veze. -Kako si?
Nedostaješ mi. U Engleskoj si?
U Australiji? Na Sjevernom polu? -Da, baš tamo.
Slušaj. Kad završim s poslom, doći ću u Brooklyn da te vidim.
Depresivan je, ima više crkava od Jeruzalema. Čuj je kako govori.
Čuješ li me? Može li me čuti?
Hej, reci mi nešto.
Daphna, neka nešto kaže.
Dušice, tata je.
To je moj glas, draga.
Tako ja zvučim, nemoj zaboraviti.
Moram je staviti u krevet, umorna je. Sanjat će te.
Idemo li na aerodrom? Možemo li razgovarati s nekim? -Šuti! Ulazi!
Samo da javimo našim obiteljima da smo dobro.
Smirite se svi. -Vozit ćemo se autobusom do aviona.
Nakon toga se možete vratiti kući ili na Olimpijske igre.
Pomozite mu!
Spotakao sam se.
Žao mi je.
Karl, ti seronjo. Ja sam je prvi vidio.
Karl?
Nizozemka. Ne zanima je politika. Ovo radi isključivo zbog novca.
Živi u Hoornu. Sad je tamo. To je pouzdana informacija.
Koju ne morate platiti. Znate zašto vam je dajemo?
Želite da povjerujemo da nemate veze s ubojstvom mog partnera.
Svijet je pun isprepletenih tajni.
Ljudi poput nas žive i umiru na mjestima gdje se tajne dodiruju.
Kupujemo za vas informacije od vaših neprijatelja.
To im šalje signal upozorenja. Niste vi jedini koji traže imena.
Kažete da me progone? -Kaže ti da je vrijeme da odustanete.
Ne dobivaju utrku hitri, niti boj snažni.
Jer vrijeme i kob sve ih dostiže.
Zlo nastupi iznenada.
Tko zna kad će nastupiti?
Stvarno ćeš je ubiti? Sva ta krv će nam se kad tad vratiti.
Uspjet ćemo. Pobijedit ćemo ih makar potrajalo godinama.
Židovi smo. Židovi ne čine zlo zato što ga naši neprijatelji čine.
Više si ne možemo priuštiti da budemo fini. -Jesmo li ikada bili?
Tisuće godina patnje ne učine te finim. Trebali bi biti pravični.
To je prekrasna stvar, to je židovski. Tome su me učili.
Sad to gubim.
Ako to izgubim, izgubio sam dušu.
Pođi se nekamo odmoriti. Ne moraš ići s nama.
Kad te opet budem trebao, naći ću te.
Oprostite, tko ste vi?
Znaš li zašto smo došli? -Želim se odjenuti, u redu?
Možda da me unajmite? Znate koliko sam dobra.
Nemojte. To bi bio takav gubitak talenta.
Kuda ćeš? -Pokupi čahuru.
Ostavi.
Za sedam mjeseci eliminirali smo 6 od 11 imena i jednu zamjenu.
Jedna od naših meta je u zatvoru a četiri ostale,
uključujući Salameha, na slobodi. Jedan od naših je poginuo.
Druga je strana u međuvremenu slala pisma-bombe u 11 ambasada,
otela tri aviona, pobila 130 putnika u Ateni,
i ubila našeg vojnog atašea u Washingtonu.
Nešto od toga je djelo Carlosa Šakala iz Venezuele.
On je zamijenio Zaida Muchassija koji je zamijenio Huseina al-Chira.
Prvobitni vođe Crnog septembra su desetkovani.
No dolaze novi vođe kojima Crni septembar nije dovoljno nasilan.
Za likvidiranje naših šest meta potrošili smo oko 2 miliona $.
Kuhao si. Očekuješ goste?
Gđa Meir je rekla Knessetu da svijet mora shvatiti
da će se odsad ubijanje židova skupo plaćati.
No ni ubijanje palestinaca nije jeftino.
Da je svih 11 mrtvo, prestao bi? -Da. -Lažeš.
A njihove zamjene? Na mjesto svakog ubijenog dolazi novi.
Onda ću ih možda morati dalje ubijati. -Zauvijek.
Pet meta je još živo. Još pet ljudi treba ubiti.
Zaboraviš da ti se na početku to gadilo. Ja sve manje osjećam.
Jednog dana ću se probuditi, ubiti i navečer ništa neću osjećati.
Hans, zašto ne usporiš s pićem i radije pojedeš nešto.
Ovdje ima dovoljno hrane da nahranimo Bangladeš.
Stalno mi je pred očima mrtva nizozemka, onako raskrečena.
Ne kajem se što smo je ubili, no trebao sam pustiti da je ogrneš.
Da, ali... nisi bio pri sebi.
Avnere.
Avnere, otišao sam u Hansov stan iznad staretinarnice.
Da provjerim je li dobro jer je bio...
Nekamo je otišao. Čekao sam cijele noći ali se nije vratio.
Nož.
Nisu ništa uzeli.
Što je?
Bit će prekrasno.
Ali Hasan Salameh je u gradu Tarifi na španjolskoj obali.
Na dobro čuvanom posjedu.
Bombaši često poginu nesretnim slučajem.
U Ateni si ubio agenta KGB. Mnogi te žele ubiti, g. Storsch.
Ali zašto bih ja to želio? Plaćaš bolje od ikoga.
Opasno je krenuti na Salameha.
Ali on je taj koji je isplanirao masakr u Münchenu.
Ako ga eliminiraš moći ćeš se vratiti kući. Ne misliš tako?
Da, mislim.
I ti možeš jednog dana imati ovakvu kuhinju.
Jako je skupa, ali dom je uvijek skup.
Sranje! Tu je kao u zabavištu. Što misliš koliko ih ima?
To je on.
Siguran si da je on, Avnere?
Moraš biti siguran.
Ja sam Avner Kaufman. -Znamo. Idete s nama?
Izvolite.
Ja sam Amos, on je Avi. Mi smo Shin Bet.
Ne bi smjeli znati tko ste jer nismo oficiri. Ništa nam ne kažu.
Ali čuli smo što ste učinili.
Čast mi je upoznati vas.
I meni je čast.
Ne smeta mi nijedna vaša akcija. Osim žene na brodu u Hoornu.
Steve nam je rekao. -Uzeli smo dopust i ubili je na svoj račun.
Ne budi idiot. Inače smo zadovoljni tvojim radom.
Osim što su mi trojica poginula. -Tvoj kolega tvrdi da nije bila
tvoja greška. Hvali te. Kaže da si najbolji s kojim je ikad radio.
Kaže da je ta francuska grupa, neki Louis, prodala teroristima
podatke o vama. Djelomično su odgovorni za smrt tvojih ljudi.
Steve možda vjeruje da je tako, ali nije. -Reci nam tko su oni.
Neće s vama htjeti surađivati. To je pitanje lojalnosti.
Ti si izraelski oficir. To je tvoja jedina lojalnost!
Ovo je general Hofi iz Sjeverne komande. -Dobro izgledate.
Premijerka se ponosi vama i vašim ljudima. Sama bi vam to rekla,
ali ne može jer nikad nije čula za vas, zar ne? Dobro.
Kaže da ste napravili veliku stvar za svoj narod, za Izrael.
To je sve. Nema medalje niti ičeg sličnog.
16. lipnja 1973. Avner Kaufman, intervju.
Počni.
Reci mi što si saznao.
Što sam saznao? -Da. Što si saznao.
Zaboga! Reci mi imena i telefonske brojeve tvojih izvora.
Reci, Avnere. Imena i brojeve tvojih izvora. Molim te.
Mogu te poslati na vojni sud!
Ne možeš. Ne radim za tebe.
Ja ne postojim.
Grozno izgledaš. -Nije mi baš dobro.
Ne moraš mi ništa reći. Prilično te iscrpilo.
Živ sam, zar ne? Ostalo će se srediti.
Nisam glupa, Avnere. -Nisam ni rekao da si glupa.
Svi iz Evrope su poginuli. Većina moje goleme obitelji.
Nisam ti nikad govorila o tome. -Ali znao sam.
Znao si. Čemu onda govoriti? Preživjela sam došavši ovamo.
Kad sam stigla, popela sam se na vrh brda u Jeruzalemu
i molila se da dobijem dijete. Nikad se prije nisam molila.
Osjećala sam kao da se svi oni mole zajedno sa mnom.
Ti si ono za što smo se molili. To što si učinio, učinio si za nas.
Za svoju kćer, ali i za nas. Svi koji su umrli, umrli su želeći ovo.
Morali smo to uzeti jer nam nitko ne bi dao.
Zemlju gdje židovi mogu biti svoji na svome.
Zahvaljujem Bogu što mi je uslišio molitvu.
Želiš li znati, mama? Želiš da ti kažem što sam radio?
Ne želim.
Što god je bilo potrebno, što god je potrebno...
Imamo mjesto pod suncem.
Imamo svoju državu. Napokon.
Što je ovo? -Baklava.
Iz dućana? Jedina dobra baklava je arapska, iz Jaffe.
Pojedi je u avionu, mršav si. Nadam se da će te zaboljeti trbuh.
Čuj, zaboravi. Posjeti ženu i dijete, odmori se par mjeseci.
Pa ćemo te vratiti na teren. Ne u Evropu, u Južnu Ameriku.
Razmisli, odmori se pa se vrati.
Neću.
Noćne more? -Da.
Vrati se u krevet.
Više ne znam gdje pripadam.
Ovdje je lijepo. Lijepo si sredila stan.
Kuhinja je prevelika.
Sylvie, trebam tvog oca.
Je li Louis tamo?
Moram govoriti s njim. Neka me nazove na 212-664-7665.
Čekat ću. Mora me nazvati.
Da li me ganjaju? Progone li moju obitelj?
Kako vam je otac? Dobro je? Obitelj vam je dobro?
Ne znam. Kako mi je obitelj? Hoće li biti dobro?
Šaljem vam paket kobasica i sira. Pravi sir, takvog nema u Americi.
Nije pasteriziran pa nema okus kao govno.
Lijepo je čuti vas opet.
Mislim na vas. Da li mi vjerujete?
Avnere? Vjerujete li mi?
Znate moje ime? -Naravno da znam.
Sad me slušajte, važno je.
Nikakvo zlo vam neće doći s moje strane.
Izraelski konzulat
Ne možete unutra, zabranjeno je. Gospodine!
Pokušala sam ga zaustaviti. Ne znam tko je on. Osiguranje!
Ako si iz Mossada, poznaješ me. Reci Ephraimu da ga Avner traži.
Ovamo možete samo uz najavu. -Šuti i slušaj!
Bez oklijevanja ću ubiti djecu drugih ako naude mom djetetu.
To vrijedi i za žene i za očeve. Ići ću u novine!
Reći ću imena svih koji su bili na sastancima. Sve ću reći!
Ako mi ne pustite obitelj na miru!
Volim te.
Avnere!
Telefon za tebe. Izraelac je.
Misliš da bi naudili tvojima? -Svatko je sposoban za svašta.
Gubiš razum.
Jesam li počinio ubojstva?
Želim dokaze da su ubijeni imali veze s Münchenom.
Ne raspravljam o tome s ljudima koji ne postoje. Vrati se u akciju.
Želiš da ti kćer odrasta u egzilu? -Želim dokaze.
Profesor Hamshari s prelijepom ženom i kćeri? Pokušao je atentat
na Ben Guriona. Regrutirao je za francuski Fatah. Zaustavio si ga.
Trebali smo ga vratiti u Izrael. -A Zwaiter, pisac iz Rima?
Zaslužan je za bombu u avionu El Ala 1968, i radio je na novoj.
Mogao bih nabrajati do sutra. -Nitko nije vidio te dokaze.
Ako su počinili zločine, trebali smo ih uhapsiti. Kao Eichmanna.
Dokle god oni žive, izraelci umiru. Koliko god sumnjao,
znaš da je to istina.
Bio si uspješan, a nesretan si. -Ubio sam 7 ljudi. -Nisi Salameha.
Sredit ćemo mi njega.
Misliš da ste bili jedini tim? Bili ste dio velike operacije.
Da li ti to umanjuje osjećaj krivice?
Jesmo li išta postigli? Svakog ubijenog zamijenio je još gori.
Zašto da režem nokte kad će mi opet narasti?
Jesmo li ubijali da maknemo vođe terorista ili vođe Palestinaca?
Ubijali ste za svoju zemlju koji si sad odlučio napustiti.
Zemlju koji su gradili tvoji roditelji, u kojoj si se rodio.
Ubio si da osvetiš Münchenske žrtve. Za budućnost, za mir.
Nema mira na kraju ovoga, bez obzira u što ti vjeruješ.
Otac ti je bolestan, majka će ostati sama.
Ti, tvoja žena i kćer ste rođeni izraelci. Došao sam ti reći ovo:
Vrati se kući.
Dođi večeras k nama na večeru.
Židov si u stranoj zemlji. Negdje je zapisano da te trebam pozvati
da sa mnom lomiš kruh. Onda?
Podijeli kruh sa mnom, Ephraime.
Neću.
Na kraju je ubijeno devet ljudi od jedanaestorice s popisa.
Uključujući i Alija Hasana Salameha 1979 g.
Uredio: Botaničar Prevod: AP