Погледни високо в небето в тази приказна нощ.
Потърси тази сияеща зелена звезда, четвъртата отдясно
Както пада от небето и се и оставя следа.
Ти знаеш, че е комета - странна и рядка гледка.
Безобидна наслада за окото?
Може би,
но бъди нащрек, външността лъже!
Кометата, която виждаш, е била тук и преди.
Древните феи са я описали в стар ръкопис
Пазете се от зелената опашка. Тя оставя след навсякъде!
Разплисква се по ъглите, където царуват сенките.
Вслушай се и ще разбереш, че преди зората да разцъфне,
дълбоко долу в мрака, нещо се пробужда...
Аз ще пропадам
с главата надолу, шеметна като лавина
Може би ще падна...
Може би ще се разбия...
Ще проверя.
Защото около мен е само въздухът.
Нищо не ме спира да летя безспир,
безсрамно надсмивайки се над съдбата.
И никой не знае колко високо ще ида,
кое кара въздухът да сияе.
Мога да следвам тесния път.
Но може би ще оставя всичко
и просто ще се рея...
Ще се рея!
Рея!
Зън, прекрасна е!
Точно както я поръча, Вивета. Една огромна карета.
Но за какво е? Имам предвид защо е тази тайнственост?
Харесва ми как винаги търсиш отговори.
Аз поемам оттук.
Патенца? Зайчета?
Подвижна забавачка е, нали?
Уцели! Нищо не ти убягва!
Добре, ще се видим по-късно.
Намислила си нещо!
Кой, аз? Никога!
Да, определено си! Познавам този поглед.
Аз го измислих! За какво е каляската?
Добре, добре. Само се опитай да не крещиш.
Съгласна ли си?
Не съм! Не съм!
Всичко е наред, Хана!
Зън е с мен.
Ти имаш... - Дишай дълбоко!
Ястреб! - Да.
Вивета, ястребите ядат феи!
Порасналите - да! Технически, Хана е още бебе.
Цялото това "изяж феята" нещо, още не се е пробудило.
Не ми прилича много на бебе. - Беше, когато я доведох тук.
Крилото й беше ранено, оправих го и сега...
Крилата са наред.
Не може да държиш ястреб в Долината на Феите.
Ако Стражите разберат?
Ето за какво ми е каретата!
Просто ще изведем Хана където й е мястото.
Без да предизвикаме, знаеш, всеобща паника.
Браво! Точно така! Браво на теб!
Справяш се чудесно, Хана. Стой мирна, докато се измъкнем.
Сигурна ли си затова, Вивета!
Запомни, просто носим боровинки в гората. Няма нищо лошо в това.
Но нали, обикновено, боровинките идват от гората?
Всичко ще бъде наред. Просто лети небрежно.
Всъщност, точно колко често си правила такива неща?
Хайде.
Вивета?
Просто се усмихвай!
Виждаш ли? Казах ти, че ще се получи.
Всичко, което ти трябва е вяра и...
Вълшебен прашец? - Ето ви!
Търсим ви цяла сутрин! Видяхте ли кометата снощи?
А видяхте ли голямата, зелена светлина, която прелетя?
За какво са тези боровинки? - Просто ги носим в гората,
за животните.
Боровинките не идват ли от гората?
Точно този вид - не. Те са супер сладо-, сочно-, тични.
Супер! Може ли да помогнем? - Не, всичко е наред!
За какво ни е помощ?
За бога! Има много по-лесен начин.
Чакай! Недей! Не знаеш какво правиш!
Нарича се "помощ" Просто "благодаря" е достатъчно.
Какво зяпате?
Ястреб!
Тази комета е астрономическа загадка, това е сигурно,
но внимателното наблюдение и прилагане на...
Хана, спри! Върни се!
Скрийте се всички!
Иридеса!
Хана! Хана!
Бързо, влезте вътре! Бързо!
Хайде!
Чакайте! Всички да се успокоят.
Уверявам ви, че тя дори не харесва вкуса на Феите Стражи.
Бебетата са толкова злояди.
Успокой се, Хана. Всичко ще бъде наред!
Отстрани се от ястреба, Вивета!
Ние ще се оправим. - Няма с какво да се оправяте, Никс.
Казах, махни се, Вивета!
Всичко наред ли е? - Да, Кралице Клариса - този път.
Но как да ни пазя, като Вивета постоянно внася
опасни животни в Долината на Феите?
Последният път бяха плъхове! И змия!
Всъщност последният път беше прилеп-вампир.
Вивета просто има голямо сърце, това е.
Хана имаше нужда от помощта й
Това да ви прилича на лице на опасен хищник?
Хайде, подкрепете ме!
Вивета... - Знам, знам... Никс е права.
Правила съм го веднъж, дваж... няколко пъти...
Да.
Въпреки че, може би с моето последно старание прекрачих границата.
Така е! - Чувам думите ти.
Май че да приютя бебе ястреб не беше най- добрата идея.
Вивета, познавам те.
Винаги оставяш сърцето ти да те води.
Което е възхитително, но...
Но трябва да слушам също и с разума си.
Обещавам другия път да го направя.
Добре, Хана-Банана, бих казала да се отбиеш отново,
но може би е по-добре да спазваме онова с дистанцията.
Сега нека да проверим това крило.
Добро утро, ученици!
Чудесен ден за нов старт, нали?
Добре, да видим този подскок.
Чудесна работа, Нико.
Перфектно, Пейдж!
Калиста, запомни, това е скачане, не ходене.
Какво, не чуваш ли?
Вече правя всичко стриктно по правилата.
Да, аз съм образцов гражданин.
Търсите определение за "отговорност"?
Не търсете - вижте мен.
Е, това беше интересно.
Ето това са подскоци.
Ехо?
Добре, Вивета, слушай разума си.
Сърцето ти носи беди, разумът ти е приятел.
И сега, разумът ме кара да си говоря сама...
На глас... В гората...
Не и не! Образцов гражданин.
Започвам от утре.
Какво си ти?
Добре, мисли! Местно, вероятно месоядно.
Невъобразимо голямо!
Какво да направя?
Престори се на мъртва.
Не, не. Замръзни.
Не, обратното. Изглеждай по-голяма.
Какво беше това?
Чу ли това?
Кое?
Ревът.
Чу ли рева?
Съжалявам, каза ли нещо?
Чух го, разбира се. По-бързо.
Представете си жълъд. Точно пред вас.
Чудесно. Какво беше?
Нямам представа. Но ми кажи веднага щом разбереш.
Леко сега, наляво. Не, другото ляво.
Този рев...
Сутринта? - Какво беше?
Не знам. Не съм специалистка по ревовете.
Виж грухтене и ръмжене, е друго...
Кой може да знае? - Е, ако идва от нещо голямо...
Шумно. - Плашещо...
И опасно, опитай...
Вивета
Хайде, голямо момче. Ето тук.
Почакай! Само се опитах да помогна.
Предполагам, че вече трябва да си ходя.
Тези дебели лапи са идеални за копане.
Стига, не!
Ти си добре, така че си отивам.
А тази масивна челюст е идеална за носене на тези тежки скали.
Добре, извинявай! Тръгвам си.
Но знаеш ли, това е кръстоска между...
Диделфис Марсупиалис и Бизон Оксиденталис.
Тази слюнка. Е, не знам за какво е.
И това не знам за какво е.
Наистина не знам това за какво е. Какво строиш?
Знаеш ли, работата ми като Фея на животните
е да разбирам и изучавам животните.
И Кралицата каза да слушам разума си.
Убеди ме. Ще го направя заради Кралицата.
Стой тук, разбра ли?
Веднага се връщам. Само да си взема нещата.
Не ходи никъде. Просто стой.
Стой.
Стой!
Вивета!
Никс.
Търсих те навсякъде. Къде беше?
Криеше хипопотам? - Да, скатаваше се с риса.
Чу ли рева тази сутрин?
Можеш ли да ми го опишеш? Какъв точно рев беше?
От силния, настръхващ, чудовищен вид.
Животните реват по много начини.
Като грухтене, ръмжене, бухане, крещене, пищене, боботене...
Такъв ли беше?
Не. Рев.
Като...
Не.
Не!
Вивета!
Да, ако чуеш този - бягай.
Ще ми подадеш ли това?
Виж, това може да е заплаха за Долината на Феите.
Ако откриеш чий е този рев, аз трябва да знам.
Ясно?
Какво ще направиш, ако го намериш? - Ще си свърша работата.
А аз - моята.
Странен на вид.
Стоиш в светлината.
Грешиш, но си прав. Сърцето ми бие лудо.
Странно, как съм уплашена, но възхитена.
Страх ме е, но се вълнувам.
Имаш студено сърце.
Дързък и прикрит си, но аз ще съм упорита.
Аз ще те разгадая. Ехо?
Странно.
Как се потапям в опасността, протягам ръка към теб.
Дълго ли си бил сам?
Изпъден, със сърце от камък.
Нека помогна, нека започнем, нека науча.
Ще ме допуснеш ли до теб?
Цялата светлина нека ти покажа.
Ти си странен вид.
Нов вид чудо.
Със скрито добро в теб.
Сигурна съм, че е така.
Чудно е как, от твойта тъмнина не ме е страх.
Не, няма да се предам.
Дълго ли беше сам?
Изпъден, със сърце от камък.
Нека помогна, нека започнем, нека науча.
Ще ме допуснеш ли до теб?
Цялата светлина нека ти покажа.
Ако си в плен на сенките, и си оставен сам.
Загубен в тъмнината. Ще те намеря.
Ако чуваш гласа ми.
Следвай звука.
Защото аз съм тук да те заведа у дома.
Дълго ли беше сам?
Изпъден, със сърце от камък.
Нека помогна, нека започнем, нека науча.
Ще ме допуснеш ли до теб?
Цялата светлина нека ти покажа.
Дълго ли беше сам?
Изпъден, със сърце от камък.
Има светлина. Има любов.
Виждам го в очите ти.
Цялата тъмнина, нека си иде.
Не си сам.
Почистих леговището на скункса вчера
Добро утро!
Изглежда някой е нощна птица.
Какво е това?
Добре.
Така, накъде? Само не към щаба на Феите Стражи.
Виж, ако ще те прикривам трябва да знам за какво е кулата?
Познавам един бобър - Боб. Страхотен е!
Строи язовири, които побират храна за три зими.
И, разбира се, мармотите строят от камъчета
страхотни тунели за зимен сън.
Да не забравяме и северните скорци с техните висящи гнезда.
Става въпрос за съвършенство.
Но мисля, че ти не складираш храна.
И не се подготвяш за зимен сън...
Или за гнездене.
Сериозно, за какво е кулата?
Не бъди толкова груб, кажи ми.
Това е. "Груби" Груби подхожда на...
Предполагам, че ще строиш още една.
Но преди да започнеш, просто си мислех,
Защо не се позабавляваш малко, докато работиш?
Просто ме чуй.
Няма защо само аз да се забавлявам с вълшебния прашец.
Хайде!
За това говоря.
Феи и Елфи
Представям ви трикратния шампион
на Игрите на Долината на Феите по строене на кули,
невероятния, несравнимия Груби.
Ще удържи ли срещу тазгодишния маломерен, но все пак
пълен с кураж претендент?
И го закова!
Твърде силно. Феята печели!
Феята...
О, не!
И готово. Това ще е най-хубавата пролет досега.
Пазете се
О, не!
Скалите дойдоха оттам? - Потвърждавам!
Ако Вивета не беше извикала, щяхме да сме сплескани
като две тиквени семки!
Вивета?
Груби, мисля че е време да направим като дърветата и лис...
Хайде, Груби, къде си?
Груби! Не е време за събиране на камъни.
Трябва да изчезваме оттук! Груби!
Никс.
Интересно.
Не натам, Груби!
Трябва да вървим!
Добре, Груби, нова игра. Казва се "Хвани Феята".
Следвай ме!
Приспете го със Сенчест Прашец.
Браво на моето голямо, космато чудовище.
Може би вече е време за подходящо представяне.
Интересно.
56 километра и 15 метра вдясно.
Очарователно.
Веднага ми дай всяка книга за животни, която имаш тук.
Моля.
Работя върху висш, специален, кралски проект.
"Кралски" ли казах? Строго секретно...
Здравей. Как да ти помогна?
Това са само тези с "А".
Знаеш, книгите са фитнес за мозъка и бицепсите.
Та както казах...
Чуй, Съветник, Клер,
повечето Елфи не могат да понесат този вид напрежение,
но аз не съм "повечето Елфи".
И освен това тази тайнствена, зелена комета няма да се анализира сама.
Кажи ми всичко, което знаеш за това. Всичко!
На вечеря?
Добре, разбирам!
Неправилно разчетох ситуацията, нали?
Винаги ще имаме нашите "А"
Много ви благодаря за срещата ни тук.
Сигурна съм, че се чудите за какво става въпрос.
Каквото и да е, дано да е за добро.
Правех си пилинг.
Пилинг!
Както знаете, научих си урока
да бъда по-внимателна с опасните животни.
Знаем. - Справяш се чудесно.
Наистина чудесно.
Обаче...
Започва се.
Вивета?
Дами, посрещнете Груби.
О, не!
Здрасти, Груби.
Какво е това? - Всъщност, не знам.
Досега не съм виждала животно като него.
Никога.
Какво яде? - Не феи.
Какво облекчение.
Ще го покажа на Кралицата, да види че е безобиден.
И после ще й разкажа как размаза Слънчогледовото Поле.
Е, как аз размазах...
Знаете ли? Двамата бяхме.
Вие разрушихте Слънчогледовото Поле?
Той беше. Беше злополука, ясно?
А това какво е?
Засега не знам точно. Но работя по въпроса.
Чувам много "не знам" в този разговор.
Несигурността ме плаши.
Стига! Някога да съм ви поставяла в опасност?
Да - И питаш?
Често.
Все още не мога да седя изправена. - Ястреб!
О, да.
Работата е там, че искам да постъпя отговорно този път.
Точно както обещах.
Предполагам, че вече имаш план?
Операция "Груби-дай-дай".
Отвори, голямо момче.
Кожата ми ще се напука.
Добре, ще отида да подготвя сцената.
По мой сигнал, го поставяте на позиция и аз ще я изведа.
Не се тревожи. Тя ще те хареса.
Отивам!
Образцов гражданин, както винаги.
Успех! - Бъди смела.
Можеш да го направиш, скъпа. - Обречена е.
Кралице Клариса, мислех си за това, което каза...
Затова съм тук да ти кажа, че...
Аз...
Знаете ли какво, може да почака.
Вивета, радвам се, че си тук.
Аз също.
Никс е открила опасно животно в Долината на Феите.
Знанията ти ще ни са от полза.
Вече започвам да се потя тук. Не видяхте ли сигнала?
По рано днес го видях с очите си.
Това не е обикновен хищник.
По-голям и по-бърз е от всичко, което познаваме.
В библиотеката изчетох всичко за животните и не открих нищо.
Но излиза, че съм търсила не където тря...
Обратно в гората! - Какво?
Прекратяваме мисията! Прекратяваме!
Кометата, която премина онази вечер е била тук и преди.
Преди 972 години.
Всеки път, като премине, буди създанието.
Какво е това? - Това е "Звярът-Който-Не-Съществува".
Винаги щом когато кометата го събуди, той започва да строи.
Четири скални кули.
По една във всеки сезон в Долината на Феите.
Зелени облаци изпълват небето.
Създанието се трансформира.
И тогава мощна гръмотевична буря поглъща Долината на Феите.
Обратно вкъщи. - Хайде, Груби!
Ако не действаме бързо, бурята ще ни погуби.
Откъде си сигурна, че всичко е истина,
а не луда легенда или недоразумение?
На три! - Едно, две, три!
Трябва да се прегледам.
Странно.
Устата ми беше отворена.
Тя винаги е отворена.
Сега е моментът! Бързо!
Вижте, животните не контролират времето.
Нормалните - не.
Още повече, този звяр с рога и крила на прилеп,
Толкова голямо животно не може да лети
със собствена сила.
Ясно е - или хващаме Звяра,
или с животът, който познаваме е свършено.
Никс, нека не прибързваме, докато не узнаем повече.
Първо, открийте създанието.
Да, Кралице.
Просто не искам невинни животни да пострадат.
А аз - невинни феи.
Не аз съм врагът тук.
И двете сте съвестни и талантливи феи.
И ви имам доверие. че и двете ще направите
най-правилното за Долината на Феите.
Какво каза?
Вярва ми, че ще постъпя правилно - Което значи?
Потегляме след зазоряване.
Какво стана? - Трябваше да го разкарате оттам.
Опитахме, захарче. - Гигантът не помръдва.
Мисля, че не искаше да се раздели с теб.
И ти ми липсваше, Груби.
Съжалявам, че прекъсвам това...
Но какво стана с "ще постъпя, както е редно"?
Никс беше там първа. - И?
И...
Никс е открила тази налудничава легенда
за "Звярът-Който-Не-Съществува",
който строи кули от камъни и унищожава Долината на Феите със светкавици.
Сега тя мисли, че той е някакво чудовище.
Знам, луда работа, нали?
Е, утре ще ставам рано. - Уморена съм.
Наистина? Не ми се спи изобщо - Чао засега.
Хайде, хора!
Не мислите, че това е истина.
Просто, знам, че това, което казват, не е истина.
Дори и да си права, тук той не е в безопасност.
Хей, големият, свърши ли за днес?
Почини си, а утре ще намерим
някое страхотно местенце за теб.
Просто, докато нещата се поуспокоят.
Груби, виждаш ли тези звезди там?
Ако ги свържеш, правят маймунка. Виждаш ли опашката?
Но ако ги обърнеш - правят лебед.
Виждаш ли? Това там е катерица.
А това там, с бодлите? Таралеж! Виждаш ли?
Знаех си, че ще ги видиш. Просто трябва да знаеш как да гледаш.
Представи си - ти - чудовище. Каква абсурдна идея.
Знам, че грешат за теб.
Те не виждат това, което виждам аз.
Груби?
Започва се!
Какво е това? - Толкова е зелено!
Никога не съм виждала нещо подобно.
Груби? Груби? Стига!
Казва се "хвани" феята, а не "избягай" от нея!
Вивета!
Стражите са въоръжени и се движат бързо.
Моля те, кажи ми, че си го отвела далеч.
Относно това... Аз временно го изпуснах от поглед.
Загубила си го? - Ще се справя.
Просто трябва да го намеря преди Стражите.
Чакай, той трябва да построи още две кули.
Една в Есен, една в Зима.
Мисля, че каза, че легендата не е истина.
Технически, казах, че не е това, което мислят.
Но всичко, за което Никс предупреди, се сбъдва.
Облаците са зелени!
Виж, не е важно какво казва легендата на Никс.
Всичко, което знам е, че Груби не би ни наранил.
Моля те, Зън, повярвай ми.
Аз поемам Зима.
Хей, Зън! Благодаря!
Груби?
Същата като другите две. - Точно както е не рисунката.
Елате тук!
Запътило се е към Лято.
Груби?
Груби, ето те!
Търсихме те навсякъде!
Груби, това съм аз, Зън! Приятелката на Вивета!
Стражите идват за теб! Трябва да се скриеш!
Груби?
Зън!
Зън?
Какво си направил!
Не!
Помощ!
Никс!
Тя ще се оправи ли?
Трябва да си почива и да не лети за няколко дни.
Ще се оправи. - Слава богу! Какво облекчение!
Чу ли, Вивета, тя ще се...
Вивета?
Груби?
Слез долу! Трябва да те видя!
Груби?
Дръжте го!
Сенчест Прашец!
Дръжте го здраво!
Нека да го преместим!
Постъпи правилно!
Всички вътре! Бързо! Оттук! Бързо!
Бързо, Калиста!
Скрийте се! Знайко, скрий се! Прибирайте се!
Поне веднъж бях влюбен.
Каквото и да е това, трябваше досега да е спряло.
Придържайте се към плана! Обездвижете Звяра и бурята ще спре!
А бурята знае ли за плана? Всички да се скрият, докато премине!
Помощ!
Бързо в скривалището! Тръгвай!
И залостете вратите!
Спри го! Заповядвам ти! Спри това сега!
Имаш ли нужда от още нещо? Внесете още превръзки.
Зън, трябва да отидем в скривалището.
Тук вече не е безопасно. - Трябва да намеря Вивета.
Зън! - Вивета.
Всичко свърши. Той повече не може да те нарани.
Груби?
То е точно това, което каза Никс - чудовище.
Не е така, Вивета. Той е моят герой.
Когато го намерих в гората той се държеше странно.
Груби, това съм аз, Зън! Приятелката на Вивета!
Стражите идват за теб! Трябва да се скриеш!
Груби?
Ако не ме беше избутал, щях да съм премазана от дърво.
Можеше да умра. - Или по-лошо.
Той те е защищавал.
Той спаси живота ми. - А аз го предадох.
Къде тръгна?
Да постъпя правилно.
Дръж се, Груби! Ще те измъкнем оттук!
Имаме нужда от помощ. - Дърпайте по-силно.
За Бога, има по-лесен начин да се направи това.
Благодаря ви!
Бързо! Скрийте се!
Хайде, Груби!
Груби, да вървим!
Груби?
Хайде, Вивета! Изчезвай оттам!
Въпрос на живот и смърт!
Чуй ме. Това е реакция към Сенчестия прашец.
Виждаш сиянието ми!
Не се тревожи, Груби. Ще те измъкна оттук.
Е, не очаквах да видя това!
Никс е сгрешила. Той не е тук да ни унищожи.
Кулите привличат светкавиците и той ги събира.
Подготвял се е за това през цялото време.
Разбирам те.
Отиваме към кулите. - Не! Твърде опасно е!
За първи път разумът и сърцето ми
всъщност ми казват едно и също.
Вивета, не можеш! - Всичко е наред!
Ако нещета не минат добре, Мъгла, давам ти колекцията си от камъни.
Хайде, голямо момче Просто следвай сиянието ми.
Точно така, Груби!
Нагоре!
Тук горе съм! По-високо!
Груби, по-високо!
Добре ли си?
Това Вивета ли е?
Две са готови, остават още две!
Последната, Груби!
Не!
Груби!
Никс!
Какво правиш? - Спасявам Долината на Феите!
Не, той спасяваше Долината на Феите!
Никс, нямаме много време. Огънят се разпространява бързо.
Чуй ме. Махай се оттук! Погрижи се всички да са в безопасност
Върви!
Груби, твърде късно е. Как да ги хванем всичките?
Следвай ме.
Виждаш ли ги? Ето там!
Вивета!
Помогнете им!
О, не! Вивета! - Вивета?
Вивета, събуди се! Добре ли е?
Не, това не може да бъде!
Груби?
Това е моето голямо, космато чудовище.
Вивета!
Всяка фея трябва да знае истината за Звярът-Който-Не-Съществува.
Той е смелият пазител на Долината на Феите.
Той е нашият герой.
И неговото име е Груби.
Леко, леко, още малко!
Браво!
Благодаря, Груби!
Какво ще кажеш?
Най-после те виждат, каквото и аз.
Отне им доста време, а?
Здравей, Груби. - Здрасти, Груби.
Сега какво да направим? - Всъщност, направих списък.
Не се съмнявам. - Да потърсим трюфели.
С това обоняние...
Говорейки за миризми, какво ще кажете за баня?
Имам люляков шампоан, който може да направи чудеса с тази козина.
Знам горещ извор с точния размер.
С водопад.
Вивета.
Груби?
Изглежда има нужда от дрямка. Малка почивка ще го ободри.
Нали, Вивета?
Той свърши работата си.
Време му е да заспи отново.
За колко време говорим? Месец? Сезон?
Година?
По скоро 1000 години.
Но това значи... - Че повече няма да го видим.
Време е.
Дълго ли си бил сам?
Изпъден, със сърце от камък.
Излъчваш светлина.
Има любов.
Виждам го в очите ти.
Всеки ден, всяка нощ.
Знам, че времето разделя.
Но Съдбата не може да се скрие.
Истина е и е вярно.
Нещо странно и невиждано.
Казваме "Лека нощ".
Всеки, който спи 1000 години заслужава удобно легло.
И пухкава възглавница.
Направи я "Груби" възглавница.
Купа с изворна вода, която никога не пресъхва.
Нощна светлина, за да не се страхуваш никога.
Малко свеж въздух, за да ти е прохладно.
И безкрайно уважение от благодарните Стражи.
Хей, голямо момче. Няма да те видя отново.
Но ще знам, че винаги ще си тук, когато имаме нужда от теб.
Наистина ще ми липсваш.
Обичам те, Груби!