T E M P L A R
Engleska je 1215. bila pod vladavinom kralja Johna već šesnaest godina.
Najomraženiji engleski monarh,
John je bio poznat po gubljenju ratova sa Francuskom, nametanju kaznenih poreza
i spavanju sa ženama barona.
Baroni su se konačno pobunili protiv svog kralja...
i tako započeli krvavi građanski rat, koji je trajao preko 3 godine...
u kom su desetkovane obe vojske. Vremenom su...
i Vitezovi Templari bili uvučeni u ovaj sukob.
Uz pomoć ovih visoko obučenih ratnika-sveštenika,
kralj John i njegova vojska su na kraju poraženi.
Dogovoreno je da John može da ostati na prestolju, pod jednim uslovom.
Da potpiše dokument koji će poštovati prava i privilegije svih slobodnih ljudi,
ali koji će i da ograniči moć monarhije.
Neka vredi!
Magna Carta, je zapečaćena u Runnymedeu,
15. juna godine Gospodnje 1215.
Ona će ostati zapamćena kroz istoriju.
Ono što nije zapamćeno, jeste ono što je kralj John uradio posle toga.
Veličanstvo?
Vreme je!
Engleska vam želi dobrodošlicu.
Da li Papa drži do svoje reči?
Imaj vere, kapetane Tiberije.
Njegova Eminencija čeka da čuje kako ti držiš do svoje. Crkva će se kloniti vaših zemalja.
Imate njegovu reč. - Vratićemo Vam vašu zemlju.
Ko ide?
Opat Marcus. Tražimo sklonište od oluje!
Otvorite kapiju!
Koji je vaš posao ovde?
Naš posao je sa Bogom u Canterburyju. Potrebno nam je samo sklonište.
Sklonište i hranu ćete dobiti. - Dobro se ponašate prema slugama Božjim.
Vi nosite obeležje Templara, ali ne nosite mačeve?
Ovi ljudi više nemaju potrebu da se bore.
Templari maskiraju svoju veru i putuju bez mačeva. Kako plemenito...
Bog nam je svedok, barone, da ovi ljudi nemaju šta da kriju. - Štedi dah, opate.
Templari su se borili protiv kralja, a vi sada spavate u kraljevom zamku.
Ovi ljudi imaju mnogo toga za sakrivanje. Hej, ti? Šta ti kažeš?
Ne kažu ništa. Položili su zavet ćutanja.
Templari bez jezika? Dobro onda, samo nestanite do jutra.
Vraćaj se unutra!
Marshalle?
Kada prihvatam da zaštitim ljude koji su položili zavet ćutanja...
obično mi kažu, šta ih je dovelo do toga.
Znam da su Templari stavili težak teret na tebe.
Znam da su tvoji ožiljci duboki.
Krst na tvojoj tunici je simbol tvoje vere u Božju volju.
Ne bi trebalo da budeš pun patnje, koja sada muči tvoju dušu.
Kada dođemo u Canterbury...
tražiću tvoje otpuštanje iz Reda Vitezova Templara.
Kralj John!
To je kralj! Otvorite kapiju kralju!
Marshalle, jesi li vidieo kraljevske boje?
Je li to tvoj potpis, Darnay? - Prisiljen sam, Vaša Visosti.
Baroni su mi pretili, naterali su me da potpišem i izdam Vas. - Poznat mi je osećaj.
Obesite ga!
Ovo ludilo mora da prestane! Otvorite vrata. On nije u svađi sa nama.
Ako vas trojica stanete pred kralja, neće biti ničega osim smrti.
Koja sreća, Darnaye! Izgleda da ćeš imati poslednju pomast. - Gospodaru, Templari!
On putuje u Canterbury sa Templarima.
Čemu dugujem zadovoljstvo, da Crkva posećuje moj zamak? - Bili smo u oluji, Veličanstvo.
Baron nam je dao Vaše gostoprimstvo. - Nama? - Mojim kolegama, sveštenicima.
A da, čuo sam. Templari.
Veličanstvo, ušli smo u Vaš zamak bez oružja. Ne tražimo kavgu. - Znaš li, opate...
da su tvoji bili na Runnymedeu i prisilili me da potpišem. A sada spavaš pod mojim krovom.
Vaša Visosti, mi putujemo u Canterbury da pokažemo svoju veru.
Molim Vas za milost i dozvolu da možemo da prođemo. - I daću vam istu milost...
koju su Crkva i baroni ove zemlje dali meni. Milo za drago, zar nije tako, opate?
Tiberije!
Tako vam Boga, ne dajte mu da ode!
Bežite!
Postoji vrednost...u svakoj smrti.
A ja ću da je vidim sada u tvojoj.
Video si kralja? - Jesam i on je video mene.
Nisam mogao ni da zamislim, da je čak i on sposoban za takvu surovost.
Opat Marcus je bio jedan od najboljih ljudi.
Reci mi, zašto je zatražio da napustiš Red?
Vaša Milosti, nisam tražio da budem otpušten. - Nisam to pitao.
Bio si u Svetoj Zemlji?
Neki ljudi su se vratili iz odbrane naše vere, a onda počeli da sumnjaju u nju.
Sada moraš da se zapitaš, Thomase, šta leži u tvom srcu?
Pobuna ili osveta?
Pretpostavljam da nema razlike, s obzirom da je Đavo u kraljevom.
Nije me briga i da priča sa Papom lično! Moram smesta da ga vidim!
Kad već govorimo o Đavolu...
Gospodaru moj, nadbiskupe.
Rekli su mi za Darnaya. Prihvatili smo Johna i njegovu reč,
a on sada diže kurvinsku vojsku sa Božjim zubima!
Ja se ne klanjam kralju, koji ima mokraću umesto krvi.
Baron Williame od Albanyja, brat Thomas Marshall. On je došao pravo iz zamka Darnay.
Moraš da oprostiš baronu, brate Thomas. Njegov jezik nije uvek baš prefinjen.
Trebalo bi da znate, da je Rim stao uz kralja.
Papa će da blagoslovi ono, što je kralj uradio Marcusu? - Manje-više.
Mene će da izopšti iz Crkve, zato što sam napisao Magna Cartu.
Koliko još imamo? - Bog zna. - Vaša Milosti...
Ovaj kralj mora da bude zaustavljen.
Ne mogu da te molim da ostaneš i da se boriš, Thomase...
ali ako odlučiš da se latiš mača, imaš moj blagoslov.
To je dobar predznak.
Bog je uz nas.
Princ Louis ima vojsku. Možda možemo da ga ubedimo, da nam se pridruži.
Pitati Francuza za pomoć je kao proklinjanje slepaca zbog prokletih.
Ako John krene Doverskim putem do Londona,
moraće da pređe preko Medwaya, ovde u Rochesteru. Ja ću zauzeti zamak Rochester.
Da ih usporim. To će Vam dati vremena da pregovarate sa Francuzima.
Nemamo vojsku da se borimo sa kraljem.
Ja imam par ljudi na koje mogu da računam.
Apsolutno ne. Samoubistvo je greh u očima Crkve, barone.
Vaša Milosti, bojim se da vidim samo jednu mogućnost.
Iz Rochestera, kralj može da šalje trupe i zalihe širom zemlje.
To je njegova ključna tačka. Bez njega, nećemo moći da ga zaustavimo.
Svi moji gresi idu u ovo.
Neka nas Bog zaštiti, zbog onoga što ćemo da uradimo.
Guy?
Štitonošo?
Želim da jašeš nazad. - Ne, znam da se borim!
Vidiš li kako priča sa mnom?
Jesi li ikada ubio čoveka, štitonošo?
Onda ćeš da naučiš da to nije plemenita stvar. - Čak ni ako je za slobodu?
Čak ni ako je za Boga...
Ako neko baci repu ili nešto na mene, srediću vas! Znate da hoću!
Gde su mesari? - Tamo.
Tražim Daniela Marksa. - Sačekajte ovde.
Marks?
- Šta god da je ili koliko god da košta, samo me vodite odavde. - Urađeno.
Gde je De Lacy? - Vratio se u Poitou. - Beckett? - Ne želite ga.
Templari su se vratili. - Pogledajte.
Zdravo, ljubavi.
Evo ti, možda ti zatreba zaštita.
Diži se!
Rekao sam, diži se...! Vrećo govana!
Billy? Wad mi je rekao da ću te videti.
Šta je sa oltarskim dečakom? Billy se opet povezao sa Bogom?
Ovo nije naš čovek.
Ja sam njegov čovek. Nemoj da brineš u vezi toga.
Ako mi plati dovoljno, rasporiću utrobu svakom živom čoveku. Zar ne, Billy dečače?
Ko je sa vama? - Gil Beckett, Daniel Marks.
Čini mi se da smo zadnji put bili, svi zajedno, u Dieppu.
U vreme dok je kralj još bio dobar prema nama. - Zauzeo je sve dvorce duž obale.
Ako zauzme Rochester, kontrolisaće južnu Englesku.
Ako su glasine istinite, sada je previše jak.
Ima vojsku danskih plaćenika.
Čekaju na njega u Londonu. - Misliš da ja ovo želim?
Ja nisam vojnik. Ne više. Ja sam debeli trgovac vunom sa ženom i tri ćerke.
Ali nažalost, on neće da dozvoli da tako i ostane.
Žao mi je, barone, ali ne ovog puta.
Učio sam o krstaškim pohodima.
Je li tačno ono što piše na mačevima Templara?
Blagosloven i svemoćan je ratnik Hrista.
Aha, voda. Voda.
Šta misliš koliko on vredi?
- Kaješ li se zbog onoga što si uradio? - "Muda Marjanova".
Oslobodi ga. - Amin!
Tata!
Ulazite unutra. Smesta!
Josephe. - Barone.
Daniele. - Wulfstane.
Beckette.
Ti... si prljava drolja, Beckette. - I ona je bila, takođe.
Nikada nećemo zadržati ovaj zamak sa ovim mnoštvom.
Možda ne mogu da budu dostojni krsta koji nosiš, ali oni će da zadrže zamak.
Ne za Englesku... ne za Boga, već za mene.
Uskoro će zima, tako da ako se ne vratim do prvog snega,
odvedi svoju sestru do vaše tetke i predaj joj ovo.
Radite naporno. Budite pristojni.
Stanite!
Ono što piše ovde je istina?
Iz mojih ušiju na taj papir, Veličanstvo.
Tiberije, pošalji 6 svojih najbržih izviđača u Rochester. Uputi ih da drže zamak.
Neka pobiju sve koje nađu tamo.
Novac.
I ti poznaješ te ljude?
Dakle, kakvim to čini tebe?
Bezvrednim.
Eno ga.
Izgleda malen, odavde.
Taj... mali zamak... kontroliše svu zemlju tako daleko, koliko možeš da vidiš.
Budi strpljiv, štitonošo. - Dokle god ima žena.
- Šta kažeš? - Nosim poruku od nadbiskupa Langtona.
Isabel! Imamo društvo.
Već sam ti rekao, da neću da tolerišem opijanje.
Ti nećeš da tolerišeš ništa.
Gospodaru moj, imamo ljude na kapiji.
Ja tolerišem politiku kralja, Isabel.
Naš brak je bio dogovoren zbog zemlje i bogatstva.
Bilo bi dobro, ako bi ovoo zapamtila.
I poseduje nas, telom i dušom... - Otvorite kapiju! Pustite ih unutra!
Dolazite neočekivano, barone de Albany.
Kojim povodom Vas šalje Njegova Milost ovako kasno?
Da zauzmemo ovaj zamak u ime pobune.
Ako je vaša poseta da zauzmete moj zamak, Barone..
zakasnili ste.
Neobična sedla. - Danska. - Šta reče?
Oni su Danci. Stigli su sinoć.
Kraljevi izviđači. Njegova vojska je odavde udaljena, na manje od dana.
Oaks, dovedi ovamo stražu, brzo!
Onaj je bio u zamku Darnay pre 2 dana.
Ne! Ne, ne!
Marshalle, dole!
Barone!
Odstupite! Odstupite!
Slušajte me.
U ime nadbiskupa, preuzimamo ovaj zamak u ime pobune. - Pobuna je gotova.
Kralj se predao Velikoj povelji.
Magna Carta. Ova je zapečaćena kraljevom sopstvenom rukom.
A sada... on pogubljuje svakoga ko je podržao.
Ali zna li Papa, da nadbiskup zauzima kraljevske zamkove, protiv kralja?
Gledao sam kako trojica od moje braće, bivaju ubijeni od nežne ruka kralja,
koji ubijanjem krči svoj put preko zemlje. I to radi sa Papinim blagoslovom.
Francuska vojska može da zaplovi svakog dana od sada...
Dajući nam... novog kralja.
Istinitog kralja.
Zapečatite kapiju. Zaključajte sva vrata!
Pokret! I Oaks, više niko ne ulazi.
Vrlo dobro.
Pa, Marshalle... dao si nam naš zamak.
Šta su tvoje snage, kapetane? - Jedanaest ljudi, naoružanih.
Imamo manje od dvadeset ljudi? - I ove zidove. Nikada nisu bili probijeni.
- Da li i dalje ima rešetke? - Ima. - Dobro.
Jednom kad je dole, niko ne ulazi. - Voda. Odakle je zaliha?
Iz bunara. Crpi se direktno iz reke. Niko ovde nije ožedneo.
- Dobra je? Nije zaražena ili slana? - Voda je dobra, ser.
Guy, sa mnom.
Ovi zidovi su dizajnirani, da budu branjeni sa jednim čovekom po položaju.
Vidik je savršen. Svaki prilaz može da se vidi na milje.
A sad, hajde da pogledamo stražarnicu iznad kapije.
Ti. Dan i noć, ostaješ pod uzbunom. A sada, otvori.
Šta je problem?
Nema odbrambenog jarka.
Poslužiće.
A sada, kada oni dođu...
udari ih žestoko.
Udari stub.
Rekoh, udari stub. Jako!
Oni dolaze? Francuzi?
Čekali smo na Francuze u Damasku. Onda nisu došli.
Čak i Francuzu, mislim da je Rochester bliži od Damaska.
Udari.
Bolje za tebe da ga udariš jače od toga, dečko...
Ili ćeš da budeš mrtav, pre nego što oni dođu ovde.
Oni mrze žene.
Samo da pogledaju u jednu je greh. Neki ljudi kažu da obožavaju Đavola.
Celibati sa kamenim srcem. - Onda i ja imam kameno srce, Maddy.
Nisam tako mislila.
Templar nudi svoju čednost Bogu...
ali žena... ona nudi svoju njenom muž.
Apetiti mog muža ne uključuju mene.
Zahvalite Devici Mariji, lično.
A sad, ja sam... "radoznao", Albany.
Zašto ste ti i tvoji prijatelji tako opsednuti sa ovom pobunom?
Jer smo za narod.
Vidim da je tvoj štitonoša dobro uvežban u umetnosti naivnosti.
Nastavi. - Zovite me naivnim ako želite, ser...
ali narod zaslužuje više od kralja, koji ih tretira kao životinje.
Oh, smele reči za štitonošu.
Da li si pročitao Magna Cartu? - Ja... - Ah, vidim, ne umeš da čitaš latinski.
Šteta je, rasprava iz neznanja.
Argument u neznanju, svi uče od jednog.
Ovo je rimski, zar ne?
Od jedne osobe, uče svi ljudi.
Oprostite na drskom jeziku moje žene.
Beckette, bićeš mi potreban na udaljenom zidu. Guy ne može da ga brani sam.
Uradi to sam.
Šta je? Hoćeš piće? Ženu?
Nemoj da guraš svoj nos na mene.
Obilazio sam razna mesta. Video sam šta su tvoja sveta braća uradila.
Vaše pobožnosti mi stvaraju mučninu.
Beckette. Želim te napolju.
Paziću na leđa tvog dečka, ali ko će da pazi na moja?
Stoj!
Na grudobrane!
Na grudobrane! - Smesta! - Zauzmite svoje položaj, ljudi! - Wulfstane!
Dajte te ljude ovde gore, brzo!
Vodi svoje ljude na zid! - Marshalle, oni su ovde!
Hajde da vidimo, kakvi su pacovi zauzeli moju kuću.
Mrdajte se! Hajde!
Albany, jednu reč! Ne možeš u sukob sa kraljem, bez razmatranja uslova!
On želi naše glave na kocu. Gde su uslovi u tome?
Kažem da postoje neki ovde, koji nisu izabrali ovu borbu.
Zapitaj se za koga si, Cornhille. Kralja ili zemlju?
Jer ne možemo obojica da budemo u zabludi.
- Spremite baliste! Spremite se! - Ovde su.
Albany?!
- Kako je znao?
Šta možemo učiniti za tebe, Johne?
Baron William de Albany.
Papa mi je naredio da povratim svoju zemlju.
Sad, sigurno nećeš da zabraviš svoja vrata, protiv kralja i Crkve?
Da li on zna da si zapečatio Povelju, dajući narodu Engleske slobodu,
a da sada gaziš svoju reč? - Engleska je moja, Albany.
Božjom voljom je darovana meni, papa ju je blagoslovio za mene...
I ovaj zamak pripada meni!
Ti nisi više kralj... od čira na mom dupetu.
Kako naporan čovečuljak.
Uzmite mačeve, sada. Hajde!
Pokrenite se!
Ostanite na svojim mestima. Zapamtite, oni moraju da se penju preko ovih zidina.
A mi ne moramo.
Dakle, držite se čvrsto!
Jesi li se ikad borio sa tolikima, a sa tako malo svojih?
Nemoj da zaboraviš da ti držiš zid, a? A sad, idi na svoje mesto.
Sever i jug, nastupi!
Strelci, spremite se!
Puštaj!
U zaklon!
I ponovo! U zaklon!
Dole!
Hajde, momci, hajde! Zauzmite svoje položaje! Razvedrite se!
U zaklon, momci! U zaklon!
Ponovo!
Albany?
Strelci! - Dolaze!
Strelci, neka ustanu! - Spremni?
Postavi strele!
Puštaj!
- Ulje! Donesite gore to ulje! - Spremni?
Puštaj!
Ulje! Pazi na svoja leđa!
Beckette!
Hajde, ovuda.
- Šta ćemo da radimo? - Moliti se Bogu, da je sa njima.
Becket!
Guy!
Pokaži to svojoj majci!
Sada, diži se! Rekoh, diži se!
A sada ga udari! Žestoko!
Iza tebe! Čisti! - Sklonite se u zaklon!
- Oni beže! - Povlače se!
Bilo im je dosta, barone.
Kopilad! Nastavite da bežite!
Hajde, vi strane drolje!
Borio si se hrabro.
Nisi sve ni video.
Nemoguće je pronaći mir, posle ovog saznanja.
Vera, Guy.
Samo slabići veruju, da ono što rade u borbi...
određuje ko su oni kao muškarci.
Stavi ga sa drugima.
Spakuj ga tamo preko. Tamo preko, tako je.
Barone Albany, za manje od dana...
ukinuo si sve što sam ja podario ljudima, koji žive u ovom zamku.
- Makni mi se sa grbače. - Ti si bio bezobziran u ovoj borbi!
Sve ste nas učinili taocima svog cilja, a ne pobune.
A ovo nije bio samo još jedan zamak! Ovo je bio moj dom!
A sada, počisti svoj nered!
Zatvori vrata.
Miruj sada.
Čekaj. Evo. - Ovaj čovek krvari. - Na sto.
Ne! Čekaj. Ovo će da zaustavi liptanje.
Povući ću ovo jako.
Kost nije slomljena, ali...
Nastavi, uradi to. Uradi to.
Održavaj to čisto i pazi ga pažljivo.
Templaru?
Tvoj vrat.
Ne. - Sedi!
Molim te.
Ako krvarenje ne prestane, hoću li da zategnem pojas oko tvog vrata?
Moja sluškinja mi kaže, da ne smete da gledate u žene.
Kako ti je ime?
Da li da pretpostavim, da tvoje ćutanje znači, da ne smeš ni da pričaš sa ženom?
Moje ime je Thomas Marshall.
Evo ga.
I koliko je svetih zaveta prekršeno uz ovo otkrovenje?
To nije kao kod drugih. Reka je prirodna odbrana.
Zidovi su građeni... tako da par njih može da zaustavi mnoštvo.
Ne vređaj me, kapetane. Poznati su mi kvaliteti normanskog zamka.
Ono sa čim ja imam problem je...
kako je hiljadu ljudi moglo, tako jadno da omane, protiv dvadesetorice?
Ti ljudi se bore žestoko. Zbog čega? Male stene u polju? Idemo okolo.
Moj pra-pradeda je sagradio ovu stenu, kada je pokorio ovu zemlju.
Strateški, ona utvrđuje London i kontroliše celu južnu Englesku.
Zašto, za ima Božje, misliš da su izabrali ovu rupu gore, pre svega?
Šta bi tvoje ljude više zadovoljilo, kapetane?
Da ti ljudi poginu u velikoj borbi...
ili da tvoja nagrada, za pomoć meni, bude da Crkva ostavi vaše zemlje na miru?
Jer to je ono, što je Papa obećao da će da uradi.
Sad, bez obzira koliko mala izgledala...
sa ovom stijenom sledi i ostatak zemlje.
Sada vidite šta on namerava da uradi. Govorim ovo svakom od vas.
Tamo napolju je noć, dovoljno mračna da čovek kidne, ako je to njegova želja.
I ja bih razumeo.
Mislim da ste ga uznemirili.
Šta je sa tobom, Markse?
Ovo sam primio zbog Vas u Angoulęmeu.
U ovo sam ušao izvan Toulousea.
Oba puta smo videli prolaz. Šta mislite da ja radim ovde?
Ja ne uzimam nečiji novac i bežim.
Gospodine Phipps, jeste li Vi i Vaši ljudi iz garnizona, još uvek za borbu?
Sva šestorica, od nas. Dobri i spremni, gospodine.
Videla sam Vas sa Templarom.
Mislim da on misli na vas.
Njegov um ne poseduje ništa, o čemu bi meni stalo da mislim.
Postoji nešto, što nije normalno sa njim. To je njegov stav.
Gleda, ali ne govori. Onda progovori i ništa što kaže, mene ne smiruje.
Nemoj mi ni reći da je to bio njegov način...
pre nego što je postao Templar. Ne bih poverovala.
- Moja gospo? - Šta je?
Ovo je veliki trud od razmišljanja... za nekog, o kome ne želite da mislite.
Oni nešto grade.
Šta misliš da je to?
Vaš kraljevski inženjer, Veličanstvo. - Hoće li to da funkcioniše?
Nema odbrambenog jarka, stoga...
Nema jarka i nema izgovora. Dovrši to.
Kaži mu da izgradnja...
Žao mi je, zbog onoga što sam ti rekla.
Pogrešila sam.
Šta će da se desi sledeće... nama? Svima nama?
Oni će ponovo da napadnu. A mi ćemo ponovo da izdržimo.
Francuzi...
će da isplove sa vojskom, da stanu uz nas.
Zaista veruješ da će oni da dođu?
Ne služi se lažima, Thomase. Svakako ne za Francuze.
Definitivno, nemoj meni. Nije ni vredno toga.
Da li ovo krši templarske zakone?
Neki bi rekli "da".
Spusti mač dole.
Ako oni dođu, moraću da znam da upotrebim ovo.
Držiš li ga ti ovako? - Da, ako želiš da pobedi tvoj protivnik.
Ja se borim...
tako da ti to ne bi morala.
- Opsadna kula. - I brzo je rade, takođe. - Prokletstvo.
Barone, imam ideju.
Šta se dešava ako ovo ne uspe?
- Ne pitaj. - Šta bi moglo da bude gore od ovoga?
Štitonošo, da li bi ikada ubio ženu? - Nikada.
Čak ni ako to znači, spašavanje njenog života?
To je to. Spustite je dole.
Držite, držite.
Sveti Josipe! Vidi ko je to.
Njegovo Veličanstvo je spremno, moj gospodaru.
- Princ Louis čeka u Francuskoj. - Još nisu isplovli?
- Kupuje vreme da pregovara o uslovima. - Pregovara o uslovima!
Kralj porobljava ovu zemlju, Papa ga brani i zove Magna Cartu jeresom,
a Francuzi koriste ovu tiraniju za bolji dogovor?
Ima li ljudi sposobnih da se bore?
Nekoliko. Mnogi su mislili da je ustanak bio gotov...
jer je John potpisao Povelju.
Na neki način, to je bila najpametnija stvar, koju je uradio.
Pa, sve ovo je gotovo. Neka Rim propoveda kakve god svete izreke želi.
Neće oni da mi govore, da je Bog u njihovom posedu.
Ja smesta odlazim za Francusku. Vi skupite što više ljudi možete.
I pripremite London za rat.
A Rochester?
Baron Albany? - Molite se Bogu, da je sa njima.
U zaklon!
Izvanredno! Izvanredno...
Nastavi. Brže!
Zabravi!
- Gledajte! - Sada! - Puštaj!
Napravili su katapult?
U zaklon!
Svi vi... napolje!
Wulfstane, probili ste se! Hajde sada! Daj im paklenu vatru!
Vucite! Vucite!
Čuvajte!
Zabravi! Vatreni lonac, Guy!
Paganski psi!
Prinesi to malo napred!
Zapali to! Zapali to!
Puštaj!
Prokleti demoni! Proklete manijakalne drolje!
To! Oni gore!
Ne zapisuj to!
Kučke!
Ovaj kopilan od kralja, Wulfstane... - Da.
Posle ovoga, kralj nije došao ponovo.
Ali kiše jesu.
A dani su postali kraći, kako je jesen prelazila u zimu.
Bilo im je previše hladno za borbu i bili su takođe i gladni.
Skladišta zamka su bila prazna i bili su prisiljeni da počnu da jedu konje.
Osim jednog.
Marshallovog.
Ali Templaru je zabranjeno da jede svog konja.
Njihov Red nalaže da moraju da poginu u borbi.
Tako da je preostalo, trinaest gladnih duša i jedan konj.
I dalje su čekali. A tako je radio i kralj.
Mogli su da namirišu njegovu hranu, čuju pesmu njegove vojske.
Jer opsada je saveznik jednom čoveku, a prokletstvo drugom.
Tako da oni postadoše prokleti. I kako su nedelje prelazile u mesece,
njihove misli su putovale na mesta, na koja nije trebalo...
gde čovek vidi samo sumnju...
i gde uopšte nema vrednosti.
Na dan mog venčanja, znala sam da u mom braku neće biti ljubavi.
Pa ipak sam predala moje zavete Bogu.
Poštovala sam i izvršavala svoje obaveze, svakodnevno.
Ti misliš da mi nismo isti, Thomase, ali grešiš.
- Skapavam od gladi! - Šta hoćeš od mene da uradim?
- Neko mora nešto da uradi! - Slušaj me.
Prokleti da su tvoji templarski zaveti!
Moji zaveti su me učinili onim što jesam.
Moj Red me je doveo ovde.
I uz Božju milost, to će da budu Templari, koji će da sačuvaju tvoj život.
Gde si krenuo?
Zašto odlaziš?
Zašto bi on otišao?
Moja gospo, Vi ste bili poslednji sa njim. Je li rekao zašto je otišao?
Idi u svoju sobu.
Smesta.
Neću.
Poljubiću biskupovo dupe, ako se on vrati nazad.
Moraćeš da poljubiš kraljevo dupe, Beckette, jer oni dolaze ponovo.
- To je Thomas. - Otvorite kapiju!
Beckette, idi po njega! Idi po njega, Beckette!
Hajde, brzo! Pomozi mu! - Grabi vreće! Vreće!
Hajde! - Požurite! - Hajde! - Trčite! - Dolaze! - Spuštaj rešetku!
Šta si mislio, Templaru?
Ukrao je kraljevu hranu! Nikada nisam video takvu stvar!
Oslobođen si svoje komande, kapetane.
Gubi se nazad u svoj čamac i idi kući.
- Ne odlazim bez svojih ljudi! - Oh da, odlaziš! I reći ću ti zašto.
Papa se predomislio. - Šta si rekao?
Kažem, da kad tvoja mala patetična vojska, stigne nazad u svoje domove...
otkrićete da je vaša zemlja pokrštena...
Vaši sinovi porobljeni od Crkve, a vaše žene služe nove muževe.
Nisi ni govorio Papi, o mojoj zemlji?
Zašto bih, za ime Božje, ja ovo uradio? Zauzmi ovaj zamak, Tiberije!
A ako to ne uradiš, jedrićeš nazad kući, u sasvim drugačiji svet.
Pa, Marshalle, ti stvarno znaš da izabereš malu kolenicu!
Bolje nego, tri meseca konjskog mesa.
Ja ću da se držim svinjetine. - Šta onda? - Poješću tebe.
Dakle, štitonošo...
ti umeš da čitaš reči?
I da ih pišeš, takođe?
Kako je tvoje puno ime? - Jedediah Coteral.
Jedediah Coteral. - Jedediah Coteral.
Nikada ga ranije, nisam video napisanog.
Previše je tiho. Proveri daljni zid.
- Na grudobrane! Napad! - Pokrijte zapadno krilo! - Zapadno krilo! Hajde!
Na grudobrane, smesta!
- Pazite se! - Na desno!
Pomozite mi!
Kapija! Kapija!
- Gde je Marshall? - Bori se, Guy! Bori se!
Barone!
Ne mičite se. Budite miran.
- Drži tvrđavu. - Ne smete da umrete... - Ti ne smeš da umreš!
Ostani živ! Jesi li me čuo? Brani tvrđavu! Idi! Idi!
Phipps!
Dolazi ovamo! - Branite kapiju!
Stižem. Stižem.
Hajde, na kapiju! Držite se! Svi ovamo! Svi ovamo!
Zid od štitova!
Štitovi! Diži štitove! - Stisnite se!
Spremni! Spremni!
- Isabel! - Ulazi unutra! Smesta!
- Moramo da stignemo do barona! - U tvrđavu!
- Ne možemo da ga ostavimo! - Mrtav je, u redu? Trči!
Držite stepenice! Držite stepenice!
Hajde!
Marshalle!
Svucite ga dole!
- Marshalle! - Hajdemo!
Skidaj to! Skidaj to!
Povucite se pozadi, iza rešetke!
Hajde!
Imaju zarobljenike!
Dečače?
Dobro veče, barone. Da li si otkrio, da je moj zamak po tvom ukusu?
To je sada zamak naroda.
Rekao si da je on mrtav!
Toj dvojici. Odsecite njihove šake i stopala!
- Ne. - Ne!
Ne.
A sada Barone, hoću moju tvrđavu nazad!
Na moju komandu! - Ne!
- Oni se nikada neće predati. - Stvarno?
Uradi to!
- Uradite nešto! - Mi držimo tvrđavu.
Moje dupe je tvoj smrdljivi zamak!
Proklet da si, manijakalna droljo! - Nisam li ja takav kralj?
Ti si izdao sve ono što znači, da se bude kralj. Ti si izdao Boga!
Ja sam izdao Boga?!
Moja kruna je preneta na mene, od mog brata i mog oca pre njega.
Rođen sam da budem kralj!
To je moje pravo po rođenju! Dato meni od Boga!
Ti plačeš za prostim čovekom...
a u istom dahu, proklinješ krunu koja ga štiti!
Usuđuješ se da preispituješ moju vladavinu...
i loze kraljeva, koji su vladali pre mene?
Velike besmrtne kraljevske loze od Akvitanije....
koja je iskovala ovu zemlju od varvarskih hordi...
i učinila je plemenitom i čistom! Koja joj dade red, smisao, čak i veru...
hiljade godina odanih podanika! I sve to se sada preispituje od tebe?
A mi smo prinuđeni da potpišemo tvoju dragocenu Magna Cartu.
Prinuđeni od tebe, trgovca vunom! Ja sam krv!
Ja sam Božja desna ruka!
I ti mi nikada nećeš diktirati, kakav ću ja da budem kralj!
A sad, Barone...
sa kojom rukom si me dodirnuo?
Držite njegovu ruku dole.
Držite njegovu desnu ruku dole!
Ovo nije nešto, što bi trebalo da gledaš.
- Reci svojim pobunjenicima da otvore kapiju, Albany! - Nema predaje!
Nema predaje! - Stavi njegovu drugu ruku gore! Uradi to!
Uradi to!
Držimo se, barone!
Držimo se!
Dignite mu stopalo. Dignite mu stopalo!
Cornhille! Pokorićeš se svom kralju!
Ili je, kao što me Bog čuje, tvoja glava na kocu!
A sada, ovo čudovište koje su napravili, zavežite njegovu lešinu na to! Zavežite ga!
Bacaj!
Nema nikog da dolazi, zar ne?
Moji izviđači izveštavaju, da su Francuzi napustili Calais.
Biće nam za leđima, za nekoliko dana.
Znaš li,da sam jednom, kad sam bio dete...
krišom pojeo svaku urnu voljenih bresaka moga oca.
A sledećeg dana...
on je doveo pred mene sluškinju, koju je optužio za zločin.
I stavio je njenu šaku na sto i isukao je svoj nož...
i izvršio je kaznu.
I te noći, ne mogavši da suzdržim svoju sramotu,
priznadoh mu da sam to bio ja... njegov sin, koji je počinio zločin.
Znaš li šta je bio njegov odgovor? On reče: Znam, znam...
I zato sam odsekao samo njen prst.
Vidiš li, Johne? Svaka akcija protiv trona, mora da bude kažnjena surovo.
Jer to je jedini način, da se održi apsolutna moć... kralja.
Kada dođu, moraš da zahtevaš da vidiš kralja. - Ne želim ništa od njega.
Čak ni milost.
Prekršio sam svoj zavet, Isabel.
Izneverio sam Božje poverenje.
Ono što smo uradili je bio greh.
Prestani da se kriješ... iza zaveta i zapovesti.
Tvoji zaveti govore o lojalnosti, apstinenciji i ubistvu...
ali zašto nikad o ljubavi, Thomase?
Zaveti Reda... štite moju dušu
od krvi, koju sam prolio u Božje ime.
Crkva je bila ta, koja te naterala da činiš te stvari.
To su bili Templari, koji su ti dali mač... i ime Božje, da njime mašeš.
To su bili Templari, koji su te naterali da ubijaš.
Ko si bio pre njih? Šta je to bilo tako loše u vezi tog čoveka tada...
da te tera da se odupireš svojim željama sada?
Thomase...
Ja nisam greh.
Veličanstvo? Veličanstvo?
Vaš inženjer, Veličanstvo. Tunel je spreman.
Hoće li to da funkcioniše?
Tačno je pod temeljima tvrđave.
Onda, zapiši.
Mom justicijaru, pošalji mi 40 svinja.
Najmanje dobrih za jelo.
Isporuči ovo smesta.
Hajde! Požurite! Mrdajte se!
- To je to. - Gde si krenuo? - Idem da preklinjem za uslove.
- Ne! - Šta je još preostalo da radimo? Zar ne vidite? - Držimo se!
Držimo se, za koga? Francuze? Oni neće doći.
Pitaću za uslove. - Ne!
Dali smo zakletvu. Zakletvu!
Albanyju! Engleskoj! - Vaša zakletva je bezvredna.
Magna Carta je bezvredna. Crkva ju je poništila.
Šta god da se desi ovde je bez značaja.
Ne, ne. Čekaj!
- Dosta je, štitonošo.
Beckette? Tvoj dečko je ovde pokušao da odseče starčevu glavu.
- Beckette? - Ostavi ga da živi.
A sada, Guy... udalji se od njega.
Smesta! - Ili šta?
Ubićeš me?
Guy... - Zaveži!
Baron de Albany je dao svoj život za svoja uverenja.
Šta si ti dao za svoja?
Kukavico!
Nema spasenja na kraju ovoga.
Naše duše... su proklete.
Ti nisi kukavica.
- Šta to radiš? - Pišem svoje ime.
- Kako si to uradio? - Gazda Guy me je naučio.
Pa, onda si završio ovde.
Šta čini čoveka, nalik tebi, tako ljutim?
Bio sam ljut tako dugo... da se više i ne sećam.
Mada, pretpostavljam, da te to održava u životu.
Ne mislim da će to, da nas provuče kroz ovo.
- Šta misliš da oni rade? - Svinje. Za rudarske vatre.
- Rudarske? - Kopaju tunel ispod nas.
Svinjska mast. To gori, paklenom vrelinom.
Napravite prolaz!
Produži! Idi!
Donesite ih unutra!
Imamo veći problem.
Hajde. Dajte unutra! Nastavite!
Coterale?
Vrelo je.
- Dakle, šta ćemo sada da radimo? - Templaru?
Idemo na drugu stranu tvrđave.
Guy, odvedi žene do kapele. Idi!
Požuri, Isabel.
Lezi dole! Lezi dole!
Mislim da je mrtav. - Neću da napravim ovu grešku ponovo. - Hajde.
U redu, jedan, dva...
Oh, Maddy? Bila je pored mene.
Beckette? Beckette!
Ja ću da ih zadržim.
Koliko su platili da te izvuku iz onog stuba srama? - Pet šilinga.
Ovo je jeftinije od kurve.
Hajde, prljave drolje!
- Ako prođu nas, pobij žene. - Ne. - Reci to.
- Ne mogu. - Reci to!
Ja ću da ubijem žene.
Hajde, drolje!
Oprosti mi.
Thomase! Thomase!
Thomase!
Spasi je.
Da ga niko nije dotakao!
Kako je tvoja vera sada, Templaru? - Zašto ne priđeš malo bliže...
i ja ću ti pokazati.
Hrabro si se borio.
Je li ubijanje plemenita stvar?
Ali život, boreći se za druge, je život vredan življenja.
Ovo je plemenita stvar.
Francuski princ sada drži englesku krunu.
To nije bila laka odluka, da se donese. - Nije bila ni ova.
Red je završen za tebe, Thomase.
Zaradio si svoju slobodu, koliko i bilo koji drugi muškarac. - Vaša Milosti.
Hajdemo.
Izdržali smo...
U roku od godinu dana, ustanak je pobedio.
Bežeći da spase svoj život, kralj John je umro od dizenterije.
Ono što je preostalo od njegovog blaga, nikada nije povraćeno.
Vremenom, velika tvrđava Rochester je bila obnovljena.
I stoji do dana današnjeg.
Isto kao i plemeniti san, koji je bio... Magna Carta.