Suntem astăzi aici să imortalizăm în cântec
viața și moartea prematură a unei mari legende.
Așa că lăsați-vă pe spate, relaxați-vă
și savurați-vă floricelele cu calorii puține și bomboanele asortate,
în timp ce vă spunem povestea ciudată și uluitoare a unui erou
care nu și-a făcut încă apariția.
Crocant, cremos, cornuleț, caramel, chec.
Bun, s-o luăm de la început.
Scena e pregătită, noaptea freamătă de nerăbdare.
Singură, în odaia sa, prințesa se pregătește să-și curme viața.
"Mai bine hrană pentru viermi decât să trăiești fără dragoste !"
Se întinde după pocalul cu otravă.
Între timp, maleficul Malvolio complotează să urce pe tron,
în timp ce tatăl ei bătrân zace grav bolnav.
"Da, sunt grav bolnav."
"Hait ! Cine-i acolo ?"
Sunt eu, eroul mult așteptat,
întors să-mi salvez domnița instabilă emoțional !
Dați-i drumul, temniceri ai virtuții, sau veți simți înțepătura răzbunării mele !
Înțepătura...
Doctore Marx ?
Doctore Marx, nu văd nimic de la tine.
Oameni, am vorbit despre asta. Orice acțiune are și reacțiune.
Victor, ai fost ca de lemn ! Poftim, am spus-o.
Domnule Timms, tu ai fost bun.
Poate un pic prea bun.
Ce-ai spus, Victor ? Personajul meu nu e definit ? Absurd !
Știu cine sunt. Sunt tipul, protagonistul, eroul.
Orice poveste are nevoie de un erou.
Cine e mai calificat să se scalde în admirația numeroșilor săi tovarăși ?
Scena așteaptă.
Publicul e însetat de aventură.
Cine sunt ?
Aș putea fi oricine.
Aș putea fi căpitanul care se întoarce dintr-un lung voiaj
ca să-și revendice brațul mecanic !
Sau antropologul rebel, care se luptă cu pitonii din Congo !
"Jos, Chongo, jos !"
Și dacă doriți romantism,
am să devin cel mai mare amant pe care l-a cunoscut lumea vreodată !
Hola.
N-am putut să nu observ că mă observai că te observam.
Știi, femeile mă găsesc incomod de arătos.
Dar tu pari foarte în largul tău.
Termină. Nu, zău.
Ei, dacă trebuie. Ce faci ?
Gâdilă. Ăia-s reali ?
Asta e ! Un conflict. Victor, ai avut dreptate. Am fost nedefinit.
Oameni, am avut o revelație. Eroul nu poate exista într-un vid !
Povestea noastră are nevoie de un eveniment ironic, neprevăzut
care va împinge eroul într-un conflict !
Domnule Timms ?
Oye !
Exact ! Tu !
Nu fi timid. Vino încoace.
E în regulă.
Așa, un pic mai aproape.
Bine.
Nu mușc.
Am nevoie de puțin ajutor.
Ești bine ?
Trebuie să ajung în partea cealaltă.
În partea cealaltă ? Tu traversai strada ?
De-aia...
De ce-ai făcut asta ?
Asta e misiunea mea. Mă așteaptă.
Ce ? Cine ?
Spiritul Vestului, amigo. Unicul.
Se spune că are o trăsură de alabastru cu străjeri auriți care să-l protejeze.
Despre ce vorbești ?!
Iluminare. Nu suntem nimic fără ea.
Nimic ? Misiunea ta zadarnică doar ce mi-a distrus viața !
Pusesem pe roate o rețea socială incredibilă !
Prieteni foarte sofisticați ! Eram foarte popular !
Prieteni ? Nu văd niciun prieten.
Ești o șopârlă foarte singură.
Am nevoie de apă, de hidratare. Mi s-au crăpat dinții.
Am nevoie de loțiune. Mi-a rămas doar un strat de piele.
O să-mi văd măruntaiele în curând.
Spre deosebire de tine...
Ascultă-mă, nu pot supraviețui în deșert.
Locul meu nu e aici.
Se poate, dar ești aici.
Acum ajută-mă să mă ridic și eu am să te ajut să găsești ce cauți.
- Chiar ? - Poate și mai mult. Repede.
- Trebuie să mă întorc la misiunea mea. - Adică ai mai făcut asta ?
O, da, de multe ori.
Hai, hai. Așa, trage-mă de deget.
Spiritul mă așteaptă.
Bine, bine.
Bine. N-o să meargă.
Trebuie să ajung în cealaltă parte.
De ce să nu aștepți până nu mai vin mașini ?
- Nu e atât de ușor pe cât pare. - Poftim ?
E o metaforă.
Uite încă unul !
Știam eu.
- Ai nevoie de ajutor, amigo ? - Cred că metafora mi-a rupt splina.
Calea spre cunoaștere e plină de consecințe.
Eu caut doar drumul spre apă.
Dacă vrei să găsești apă, trebuie să găsești praf mai întâi.
Praf.
Destinul e blând cu tine.
Mâine e miercuri. Vine apa.
La prânz, orășenii se adună pentru un ritual misterios.
Un oraș ? Cu oameni adevărați și de-astea ? Unde ?
La o zi depărtare. Urmează-ți umbra.
Vrei să merg în deșert ?
Ăla e drumul.
Bine, deci spui
că există un oraș, un oraș adevărat, nu unul metaforic.
Du-te. E în regulă.
Bine.
Bine, atunci, mă duc.
Ies de pe drum acum !
Intru în deșert !
- Singur ! - Toți avem misiunile noastre !
Ne vedem în partea cealaltă.
¶ Bun venit, amigo.
¶ n tărâmul fără de sfârșit
¶ Deșertul necruțător
¶ E singurul prieten întâlnit
¶ Curajul i-l slăvim
¶ Într-o neasemuită cântare
¶ Dar să ne-amintim
¶ Că zile multe n-are
¶ Căci păsările ochii-i vor scoate Și soarele oasele-i va arde
¶ Măruntaiele-i vor fi împrăștiate Și boașele, înlăturate. ¶
Aici, în deșertul Mojave,
animalele au avut milioane de ani ca să se adapteze la mediul aspru.
Dar șopârla ? Șopârla o să moară.
Acum 87 de ani, străbunii noștri...
- Nu te mișca. - Ce ?
- Nu te mișca ! - Nu mă mișc ! Nu mă mișc.
- Încearcă să te camuflezi. - Să mă camuflez ? Cum adică ?
Camuflează-te.
Ce vrei să spui ?
- Prea târziu. - Nu e prea târziu ! Mă camuflez !
Hei, calmează-te ! Ce faci ? Tranquilo !
Nu te mai mișca !
Încearcă să nu sari în ochi.
- Ce faci ? - Mă camuflez.
- Fă-o în altă parte. - Nu-mi distrage atenția.
- Nu e loc la han. - E o artă, nu o știință.
- Găsește-ți propria ascunzătoare. - Nu, asta e bună.
Vine ! Fugi, Mojito !
- Parcă ai spus să nu mă mișc. - Înainte. Acum fugi !
Adios, amigo !
O, hei. Proboscidianule !
O, țâfnos...
Nu, te rog, am amețeli ! Mi se umflă glandele !
Nu, te rog...
Tu ! Te omor ! Șopârlă proastă !
- O să te strâng de gât ! - Pasăre mare ! Pasăre mare !
Stai ! Vino înapoi ! Glumeam !
- Suntem prieteni, nu ? - Nu te cunosc !
- Șopârle, broaște... - Găsește-ți altă ascunzătoare !
- Suntem, practic, înrudiți ! - Nu e loc la han !
- Dă-te mai încolo ! - Nu ești prietenul meu !
Te las s-o săruți pe sora mea !
Tică...
Unde-ți sunt prietenii acum, amigo ?
Ia-ți falangele slinoase de gâscă de pe cizmele mele !
- Scuze. - Am o armă ațintită asupra ta, străine.
Așa că ridică-te încet, dacă nu vrei să-ți petreci ziua adunându-ți mutra !
- Nu, doamnă, nu vreau. - Cine ești ?
- Cine sunt ? - Eu pun întrebările aici !
Orașul nostru e tot mai arid. E secetă. Cineva aruncă apa în deșert.
E un mister de proporții inestimabile, dar am să aflu ce rol joci tu în asta.
- Rol ? - În ce ești implicat ?
Mă bucur că ai întrebat.
Am două piese de câte un act, una polițistă și un muzical la care lucrez.
Am cuvintele, lucrez la melodie.
E un western.
¶ O maimuță avea un biscuițel Mama lui era o paparudă
¶ O să vină de peste munte ! ¶
Nu ești de pe-aici, nu ?
Încă lucrez la ea.
Și pe tine cum te cheamă ?
- Fasola. - Ciudat nume.
Ce pot să spun ? Tata era mort după fasole.
- Bine că nu după barabule. - Ce vrei să spui ?
Îmi place ciorba de potroace, dar nu cred că mi-ar plăcea să mă cheme Potroacă.
Tata era un om grozav, chiar dacă avea o predilecție pentru legume.
- Picant. - Îi mănânci cenușa !
Îi cari rămășițele ?
Nu, cenușa. Îi plăcea să fumeze. Nu i-au găsit leșul.
Sunt sigur că a avut motivele lui.
- Ce vrei să spui ? - Nimic.
Tata nu s-a apropiat niciodată de puțul de mină. Era treaz de peste o lună !
Să insinuezi că și-ar fi lăsat responsabilitățile părintești
într-un moment delicat al creșterii mele e un afront...
Domnișoară Fasola...
Domnișoară Fasola ! Alo !
Alo !
Și până cei de pe Andromeda nu-l aduc înapoi viu și nevătămat, nu vând ferma !
- Ce faci ? - Da' tu ?
- Eu ? - Mă strângeai în brațe.
- Ai înghețat. - Ba nu.
Ba da. Nu mai vorbeai.
E un mecanism de apărare. Multe șopârle îl au.
Inventezi.
O să mori aici sau vrei să te duc în oraș ?
Nu. Ba da. Ba nu. Da, te rog. Mulțumesc. Scuze.
Azi e miercuri. Miercuri ne punem pe treabă.
Deci cine ești, de fapt ?
Am multe epitete, numele de scenă, de autor, avatarul...
Am avut un pseudonim, dar l-am schimbat legal.
Și așa străinul, căutând companie,
găsește femeia, precum sirenele din vremuri străvechi,
atrăgându-l spre moarte sigură.
Am o poreclă de radio. Sunt unul din singurii cu nume de fecioară.
Ei bine, am ajuns.
Bine.
Apreciez asta, domnișoară Fasola, și dacă pot vreodată...
Di !
Bine, atunci.
Pe curând, Fasola.
BUN VENIT ÎN PRAFU'
Pleci, Jim ?
Am încercat. A trebuit să vindem.
Fără apă, n-ai recoltă.
Hai, pa !
Ce e ?
Pentru ce-a fost asta ?
Arăți ciudat.
Da ? Și tu arăți ciudat.
- Aia-i o cămașă ciudată. - Aia-i o rochie ciudată.
- Ai ochi ciudați. - Tu ai mutră ciudată !
Ești străin. Străinii nu rezistă mult aici.
Na-ți fasolea, Fasola !
Îmi mai trebuie nutreț, Willie.
Îmi datorezi 3 litri deja. Nu-ți mai pot da pe datorie.
- O să am ce-ți datorez la prânz. - Nu înțelegi.
E domnul Merrimack de la bancă. A tăiat tot creditul.
Hei, Fasola !
Îl știi pe tipul ăla ?
Hei, Fasola ! Domnișoară !
Nu.
Hei, Fasola !
Da. Camuflaj. Da, camuflaj.
BAR
Aș vrea un pahar de apă.
Vrea un pahar de apă !
Dă-i unul dublu !
Dă-i scuipătoarea !
Suc de cactus. Atât avem.
Hei, țăcănilă.
Ești departe de casă, nu ?
Cine ești tu, mai exact ?
Cine sunt ?
Aș putea fi oricine.
Ce e ? Îți e dor de mango-urile lui mama ?
De fapt, da.
Dar nu cât de mâncarea tăticului tău !
De unde anume ai spus că ești ?
Eu ? Eu sunt din Vest.
De după orizont. De după apus.
Din Vestul Sălbatic.
Exact, hombres.
De unde vin eu, omorâm un om înainte de micul dejun
doar ca să ne facem poftă.
După aia îl sărăm, îl piperăm.
După aia îl prăjim în unt. Și după aia îl mâncăm.
- Îl mâncați ? - Asta am spus !
Am văzut lucruri care ar face și ditamai omul să-și piardă funcțiile glandulare !
Stai 3 zile într-un hoit de cal trăind numai din sucurile proprii.
Asta schimbă omul. O, da.
Au fost câțiva ași în plus în pachetul ăsta, domnilor. Exact cum îmi place.
Deci, prietene rozător păros, nu sunt de prin părțile astea.
S-ar putea spune că vin de unde iadul stă să izbucnească.
Sau chiar că sunt venit din iad.
Mă cheamă...
... Rango.
Rango.
Tu i-ai omorât pe frații Jenkins ?
I-am omorât cu un glonț.
Mai morți nici că se poate.
Pe toți 7 ?
Exact.
Pe toți 7.
Cum anume ai făcut asta, domnule Rango ?
Mă bucur că ai întrebat.
Îți spun bucuros. Dar va trebui să ascultați cu atenție !
Pentru că aici devine...
... complicat.
Și, cu asta, v-am închis contul. Două înghițituri și-o dușcă.
Ia labele, Mordecai ! Atât a rămas pentru educația ta !
N-am ce face, Fasola, zău.
În vremuri atât de grele, nu mai putem da credit.
Dar asta e o bancă. Aici se ține apa.
Fasola, mi-ai fost ca o nepoată de când tăticul tău
n-a căzut mort de beat într-un puț de mină.
Am încercat să te protejez pe tine și pe ceilalți de anumite... realități.
Dar asta... ei bine...
Domnule Merrimack ?
Domnule Merrimack !
Ești bine ?
Fasola, trebuie să-ți arăt ceva.
- Atât a mai rămas ? - Și asta e rezerva.
Nu știu dacă ai observat, dar nu se mai fac depozite miercurea.
Domnule Merrimack, dacă nu primesc niște apă, o să pierd ferma
și-mi spui că asta a rămas în tot orașul ? N-are sens. Ascultă...
Cineva aruncă apă în deșert.
Am văzut cu ochii mei.
Apă în deșert ?
A fost asta într-unul din momentele tale speciale ?
Nu.
Toți putem visa, dar asta e realitatea.
De ce crezi că atâta lume vinde ? Nu se descurcă.
Și ce-ar trebui să fac ?
Am putea vorbi cu primarul.
- Am auzit că el a ajutat oameni. - Primarul ?
Ar putea fi singura noastră speranță.
Glonțul a lovit o lopată și a ricoșat spre numărul 3, apoi s-a prăbușit acoperișul,
a aprins sticla de alcool pur
și i-a vaporizat instantaneu corpul, lăsând o statuie de cărbune
și un scheunat ascuțit.
Stai așa, ăștia-s doar 6. Ce s-a întâmplat cu numărul 7 ?
Numărul 7 ?
La naiba, a murit de infecție.
- 7 oameni ! - Un glonț !
De băut la toată lumea !
Dansează, țărane !
Da, dansează ca o găină ! Dansează !
Ai porumb în urechi, prietene ? Nu plătești arenda, n-ai pământ !
Asta-i lege în imobiliare.
Quid pro quo !
Dacă-ți mai văd mutra în orașul ăsta,
ți-o tai și mă șterg cu ea unde nu se spune.
Ai grijă cu ciocul.
Și nu te întoarce !
Voi la ce vă holbați ?
Banditu' Bill, trebuie să-ți spun ceva !
Ei ! Ce-i ăsta ?
Știi cine-i ăla, Bill ? Rango.
Da, da, nu-i e frică de tine ! Nu-i e frică de niciunul din voi.
I-a omorât pe frații Jenkins.
- Cu un singur un glonț ! - Pe toți 7 !
Nu mai spune ?
Stai să sting asta până nu...
Știu. Poftim.
Stai să te șterg eu.
Poftim. Mult mai bine.
Piua, piua. O secundă.
Ascultați acum !
Vă mai dau o șansă să vă răzgândiți !
Și dacă nu vreți...
... s-ar putea să mă răzgândesc eu.
Așa mai merge.
Ascultați ! Lucrurile o să se schimbe acum că Rango e în oraș.
Avem reguli noi ! Vreau pantofii lustruiți în fiecare dimineață, cafeaua fierbinte.
Și-un pateu.
Și orice-ați face, nu mă priviți în ochi. Nu intrați în raza mea vizuală !
- E Rango. - Ce pune la cale ?
Nu-i e frică de nimeni. Îi arată el păsării ăleia !
Când mă vedeți venind, dați-vă la o parte.
Fac pași mari și nu vreau fluidele voastre de mocofani pe cizmele mele !
Firește, nu e nevoie de violență, atâta timp cât suntem uniți ca o echipă.
Așa că vreau să ieșiți toți și să vă aliniați cât fac eu o mică pauză !
Ce face acum ?
Cred că treaba mare.
OCUPAT
Las-o.
Ia uitați voi aici !
- Ia uite la el ! - Urmărește șoimul !
Vino-i de hac, Rango !
- Ați văzut asta ? - A omorât chestia aia !
Ce părere ai, Doc ?
Șoimul e mort !
Dar-ar dracii, eu zic să-l gătim imediat.
- A făcut-o cu un glonț ! - Exact cum a spus !
- Era și timpul să avem un erou aici. - Unul care nu e în coșciug.
Eu cred că e timpul să-l cunoască pe primar.
Ai auzit, Rango ? O să-l cunoști pe primar !
Urale pentru Rango !
Și-așa se scaldă străinul
în admirația noilor prieteni,
scufundându-se și mai mult în propria-i amăgire ca în guacamole.
Când o să moară ?
În curând, compadre. În curând.
Pământul meu nu e de vânzare !
Am venit aici să-mi salvez pământul, nu să-l vând !
Sunt sigur că ne putem înțelege, dacă vorbești cu el !
Fasola ! Unde te duci ?
Primarul te poate primi acum.
Apă, domnule Rango, apă.
Fără ea, e doar praf și ruină.
Dar cu apă...
... e viață.
Uită-te la ele, atât de disperate să trăiască, că ar urma-o oriunde.
Asta e legea imuabilă a deșertului.
Controlează apa, și controlezi totul.
Dar nu trebuie să ți-o spun eu, având în vedere că ești din Vest.
Da. Vestul nu e ca Estul.
Asta e din rezerva mea privată.
Apă de ploaie de calitate din Marele Potop.
Nu potopul lui Noe. Dumnezeule mare, nu-s așa bătrân.
Bănuiesc că puterea are privilegiile ei.
Bine zis, fiule.
Dar cu privilegiile, vine și responsabilitatea.
Am fost primar de dinainte să existe Prafu', ce naiba !
Și oi fi eu doar o țestoasă sentimentală,
dar cred că orașul ăsta are un viitor și sper să faci parte din el.
Pentru Prafu' !
Îi vezi, domnule Rango ? Toți prietenii și vecinii mei ?
Viața e grea aici. Foarte grea.
Știi cum rezistă în fiecare zi ? Au credință.
Cred că o să fie bine.
Cred că apa o să vină.
Cred, în ciuda șanselor și a dovezilor, că mâine o să fie mai bine decât azi.
Oamenii trebuie să creadă în ceva.
Acum...
... cred în tine.
Ridic-o, domnule Rango.
Destinul te așteaptă.
Oamenii trebuie să creadă în ceva.
E aproape prânzul. Este totul gata ?
Da. Dar el s-ar putea să fie o problemă.
El nu e o problemă, William, el e o soluție.
Nu are sens.
Tot orașul se usucă și primarul e singurul neafectat.
Nu te face asta un pic suspicios ?
Și apa pe care am văzut-o în deșert ?
Bine ! Nu e cazul să provoci panică. O să fac cercetări în privința primarului.
Dar dacă tu crezi că e vreo conspirație,
îți sugerez să vorbești cu noul șerif.
O să fie bine.
Nu prea strâns. Vreau să las loc de cute.
Așa e bine.
Ușurel, tigrule.
- Un pic mai sus ? - Nu prea cred.
Ai butoni franțuzești la aia ?
Scuză-mă, șerifule.
Fasola, îți plac noile țoale ? Am o pălărie de 10 redusă de la 15.
- Frumos. - Ai întâlnit-o pe Angelique ?
- Bună, Fasola. - Bună, Angelique.
- Boarfă ! - Fufă !
- Șleampăto ! - Scuzați-mă, domnule Rango.
Îți belesc mutra aia pocită !
- Mă gândeam doar că... - Vrei o iscălitură ? Ține asta.
- Asta nu e o vizită de curtoazie. - E un glonț aici.
Știu de serbarea de după-amiază. Mi-am comandat niște țoale faine.
- Domnule Rango ! - Și tu ?
Trebuie să...
Fasola, sunt sigur că te-ai putea aranja frumos, dacă ai face un efort.
Ține-te de școală, mănâncă-ți legumele, arde tot în afară de Shakespeare.
Șerifule Rango ! Dacă chiar te cheamă așa.
Încerc să salvez ferma lui tata, care e în pragul prăpastiei agricole,
în timp ce tu te joci Ala-bala Portocala cu șleampăta aia !
E chiar trist.
E atât de ștearsă.
De ce face asta ?
- E un reflex de supraviețuire. - l s-a stricat mecanismul.
- Ei, ăsta-i un inconvenient. - Nu e o iritație ! E semn din naștere !
- Am făcut-o din nou, nu ? - Ce ?
Hai să te întreb ceva.
A spus cineva de aici ce s-a întâmplat cu fostul nostru șerif ?
Scuze, dar pot să vă întreb... ? Scuzați-mă, pot să vă întreb ?
Ultimul șerif... Scuze. Unde se duce toată lumea ?
Ce anume s-a întâmplat cu... ?
¶ Toată ziua
¶ Am înfruntat deșertul pustiu
¶ Fără gustul apei
¶ Al apei reci
¶ Bătrânul Dan și cu mine
¶ Cu gâtlejurile arse
¶ Și suflete care plâng
¶ După apă
¶ Apă ¶
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
¶ limpede și rece. ¶
Asta da zbânțuială ! Încă învăț pașii.
Deci ăsta e considerat comportament civic normal ?
În fiecare miercuri, ca ceasul.
Tu ucis pasăre.
Da. Asta e adevărat.
Pasăre moartă. Venit șarpe.
- Șarpe ? - Se referă la șarpele cu clopoței.
N-a mai venit acasă pentru că l-a speriat șoimul. Acum poate veni.
- Pot să-ți iau cizmele când mori ? - Nu !
Și n-am nicio problemă cu șarpele de clopoței Jake.
- Asta a spus și Amos. - Amos ?
ȘERIFUL AMOS: JOI - SÂMBĂTĂ Odihnească-se în pace.
Ai vreo plombă de aur ?
Dragii mei prafonieni...
Bine ați venit la marea zi a salvării. Aleluia !
Aleluia !
Acoliți, pregătiți robinetul sfânt !
Avem un nou venit printre noi azi, prieteni.
Un om care nu cred că are nevoie de prezentare,
atât de curajoasă a fost intrarea sa în societatea noastră.
Domnule Rango, vrei să ieși în față ?
A venit timpul, prieteni. Timpul pe care-l așteptam !
Aleluia !
Timpul sacru !
Aleluia !
Momentul destinului !
Aleluia !
Momentul salvării !
- Aleluia ! - Aleluia !
E timpul hidratării !
- E vina lui ! - E noul venit !
- Ardeți-l ! - E vrăjitor !
Eu îi iau cizmele !
Prieteni, prieteni, temperați-vă frustrările.
Vremurile o să fie grele. Vor trebui făcute sacrificii.
Dar dacă pot ajuta, ușa mea e mereu...
Stați așa ! Stați așa !
Toată chestia asta pute de la o poștă !
Mai întâi banca rămâne fără apă și acum robinetul ăsta ?
Banca a secat ?
- Ce ? - A spus că nu e apă în bancă !
Asta e tot ce avem ! N-o putem da pe toată !
Închide-mi contul de rehidratare !
Să nu văd nesupunere civilă în orașul meu, vă rog.
Slavă Domnului, șerifule ! Lucrurile scăpau de sub control.
Intrați.
Ia să văd eu sursa nemulțumirii sociale.
Vai mie !
Ascultați ! M-am gândit...
Și cred că am găsit o soluție.
Aveți o problemă cu apa !
Atenție ! Încerc să subliniez o idee.
Să zicem că omul ăsta de-aici ar bea o gură de apă.
Doar una. Nicio pagubă, da ?
Și tu !
Ești la fel de însetat ca un iepure de câmp în iulie.
Așa că dai fuga și tragi două duște.
Aveți răbdare.
Ce credeți că se întâmplă atunci ? Păi am bea toți !
Și până să vă dați seama, n-ar mai fi apă. Și unde-am ajunge ?
Ne-ar fi sete.
Foarte sete.
Ne-am întoarce unul împotriva altuia ca niște animale !
Uitați. Mai avem apă pentru 6 zile.
5 ZILE
Pentru 5 zile...
Atâta timp cât avem apă, avem un oraș:
Șeriful Rango are dreptate.
Atâta timp cât avem apa asta, avem speranță.
Ascultați la mine.
Eu, din acest moment, am să mă implic sută la sută pentru a proteja
prețioasa noastră resursă naturală.
N-o să se pună nimeni cu Rango.
- Bună seara, doamnelor. - Bună seara, șerifule.
Și să nu te întorci !
Hai, Gordy. Treci acolo și afirmă-te !
Ai să găsești că oamenii de aici sunt foarte ospitalieri.
Mulțumesc, șerifule.
Ce ?! Nu iar tu !
M-am înșelat.
- Nu asta e banca. - Ți-am spus, Jedidiah !
Stați așa !
- Cine e ? - Șeriful !
Mâinile sus, să le văd !
Exact cum bănuiam.
Prospectați fără echipament autorizat. Nu vă mișcați.
Prospectăm ?
Deci, lopată, pichamăr, antialergice, lufă,
gustări asortate, puzzle-uri, și o să aveți nevoie de un permis.
- Lufă. - Ezekiel, Jedidiah !
Ce mama naibii se întâmplă ?
Mi-am extras și polipi mai deștepți decât voi !
Asta nu-i banca, ce naiba ?!
Papi, șeriful e chiar aici și ne ajută.
- Ne dă un permis să prospectăm. - Exact, domnule. Îmi fac doar datoria.
Omul legii veghind cu ochi de vultur împotriva măcelului și infracțiunilor.
Arată așa cum vorbește ?
Ei, șerifule, dacă ar fi să găsim aur,
fiind prospectori,
unde am depune aceste bunuri ?
Aici, în Prafu', avem cea mai bună instituție financiară din Missouri.
BANCA DIN PRAFU'
Protejată zi și noapte de subsemnatul.
Mulțumesc mult.
Banca a fost jefuită ! Banca a fost jefuită !
Dumnezeule mare, banca a fost jefuită !
- Ce se întâmplă ? - Nu mai e ! Nu mai e apă !
A spus că banca a fost jefuită !
Doctore Marx ! Ard ! Ia-mă în brațe !
¶ Banca au jefuit și orașul a secat "Vom muri de sete" oamenii au strigat ¶
¶ Să apere seiful, așa ne promitea Apa s-a dus, e numai vina sa !
Înapoi, eliberați aria ! Ăsta e locul crimei.
Căutați amprente, fibre, scanați după ADN.
Vreau o mostră de urină de la toată lumea. Și aduceți-mi un latte.
- Și nu le amestecați. - Ce-i ăsta ?
- "Permis de prospectare". - ZIau eu ăla ! Dovezi.
- Ce facem acum ? - Avem nevoie de apa aia.
- O să murim toți ! - Prieteni, știm toți ce avem de făcut.
Exact. Știm toți ce avem de făcut acum.
- Și asta ar fi... ? - Faceți o poteră.
Faceți oposum !
O poteră...
O să facem asta ordonat.
Mai întâi, știe cineva de aici să folosească vreo armă de foc ?
Bine atunci.
Ce facem acum, șerifule ?
Acum... călărim !
Unde mergem ?!
Ce ?!
Unde mergem ?!
Ca ajutor de șerif, trebuie să găsești răufăcătorii,
folosind "indinuitatea" ta dezvoltată, fără supărare.
Unde crezi că s-au dus ? Vrei să miroși aerul sau să vorbești cu un bivol ?
O, ești bun.
Mă bizui pe tine, Spoons.
Ai niște tutun în barbă.
E întotdeauna bine să ai și un doctor cu tine, Doc.
Reptilele sunt unite, nu, frate ?
Sunt amfibian.
Nicio rușine în asta.
Ești sigur apt de muncă, soldat ?
Ai ceva în ochi.
Asta ? E conjunctivită, domnule. E ereditară.
Mă bucur că nu e contagioasă.
Ia stai nițel ! Potera nu e pentru o...
Lasă.
Stai așa, surioară.
Cineva trebuie să aibă grijă de oraș cât sunt plecat.
Pot împușca pe cineva ?
Hai s-o amânăm.
Șerifule, o să aduci apa înapoi, nu ?
Fii sigură de asta, surioară !
- Încotro, șerifule ? - Sunt tuneluri peste tot.
Tot orașul e perforat.
Are mai multe găuri în ea decât o pânză pe care s-a așezat un porc spinos.
Tata m-a dus la ea.
Nu a fost cum m-am așteptat.
Cum au găsit băieții ăia banca ?
Domnilor, ne putem ține de sarcină ?
Șerifule ! Aici !
- la te uită... - Parcă văd chipul Domnului !
Amin, frate.
Îmi amintesc când curgea în fiecare miercuri.
Vremuri de glorie !
Trebuie să existe un motiv pentru care ne-a lăsat.
Oricare ar fi motivul, ceva controlează apa.
Ce zici, șerifule ?
E clar că hoții au venit din direcția asta.
Eu zic să urmăm conducta până la sursă
și să prindem vinovații acestei enigme acvatice.
- Ce-a spus ? - Să urmăm conducta, cred.
- A zis să urmăm conducta. - Urmați conducta.
Ce umezeală e aici !
Da, îmi face rău la hemoroizi.
Am rămas fără gușă odată.
Arătam ca Tony Bennett după duș.
La naiba, o pun pe o tortilla.
Orice ați face, nu vă uitați în jos.
- Ce loc e ăsta ? - E un acvifer.
Ce e ăla acvifer ?
E pentru apă.
E gol acum.
E mare.
- Capăt de linie. - Nu merge mai departe.
Uite un canal pe acolo. Trebuie să ducă undeva.
Vorbești prea mult. Ce-ar fi să-ți ții fleanca ?
Ține-ți-o tu ! Eu nu-ți zic ție ce să zici.
Să n-o gătesc pe maică-ta...
Chiar nu înțelegeți, nu ?
Cineva sau ceva se joacă cu hidratarea noastră.
Și conducta aia are o legătură.
- Parcă urmăream spărgători de bancă ! - Trăim o schimbare de paradigmă.
Îți schimb eu trăsăturile faciale, dacă nu taci !
Încearcă numai !
Liniște, sălbaticilor ! Îmi tulburați concentrarea !
Uau ! Știu. Stingeți torțele.
Păi da, sigur.
Bine gândit, flăcău.
- Începeți cățărarea. - Ia-ți piciorul de pe fața mea !
Nu e rău, nu, Fasola ?
Mai gândește tu așa și-o să-ți ia foc pălăria.
Când ești în mână, doar...
Frige ! Frige ! Arde.
Bieții de ei. Nu vroiau decât puțină apă.
Cactus mort de sete. Nu e normal.
- Uitați ce-am găsit ! - Ce e ?
- Am văzut-o primul ! - E a mea !
Dă-mi-o !
E oricum goală.
Știam asta.
Unde ai găsit aia ?
Șerifule ! O să vrei să vezi asta !
E domnul Merrimack de la bancă.
Ce face aici ?
- Înapoi. - la să văd.
Se pare că ticăloșii l-au împușcat pe la spate.
Nu, omul ăsta n-a fost împușcat. A fost înecat !
- Înecat ? - În mijlocul deșertului ?
Ce moarte...
Ale cui sunt urmele alea ?
Interesant. Pământul e încă ud.
Bănuiesc că ar trebui să-l îngropăm.
Nu știu. Și păsările trebuie să mănânce.
Cercul vieții !
Șerifule.
Spune câteva cuvinte.
Bine.
Dragii mei,
ne-am adunat aici ca să-l onorăm pe acest om.
Domnule Merrimack,
ai dreptul să nu spui nimic.
Vorbește acum sau taci pe veci.
Amin.
- Amin. - Amin.
Ce face indianul ăla blestemat ?
Văd că te consulți cu spiritele.
Nu, năpârlesc. Sunt gata de împerechere.
O să țin minte asta.
Fruct de cactus.
A, da. Bătrânul fruct de cactus.
Mi se pare că poporul tău îl folosește ca ingredient în mâncărurile native.
Și ca laxativ natural.
Găsit urmă.
3 bărbați se îndreaptă spre vest. Unul orb, unul cu...
... prostata mărită, călărind într-o parte.
- Ce-a spus ? - Călăresc într-o parte.
- Șoptim. - Ce-a spus ?
Cineva are o valvă proastă.
Care dintre voi are nevoie de o consultație ?
Jenant.
Ce anume o să facem acum ?
Acum... călărim !
Adică acum ! În momentul ăsta.
Bezelele îmi amintesc de excursiile cu tata. Aș mânca toată noaptea.
Bine, mă punea să le vomit, pentru micul dejun.
Odată, am vomitat un dalmațian întreg.
Asta nu e nimic. Eu am vomitat un trib de pigmei.
Au început să se uite câș la mine.
Îmi amintesc de ei. Erau chiar prietenoși.
Eu am găsit o șira spinării în materia mea fecală odată.
Ar trebui să te consulți.
Dă fasolea, Fasola.
- Șerifule ? - Nu, mersi.
Domnule Rango, ne spui de Spiritul Vestului ?
- Da, spune-ne. - E adevărat ce se spune ?
Da, Spiritul Vestului !
Veșnicul ideal de neatins.
Se spune că are o trăsură de alabastru păzită de străjeri auriți.
Dar se arată doar celor care au întreprins o călătorie epică !
Și au ajuns...
... în partea cealaltă.
În care cealaltă parte ?
E o metaforă.
- Au ! Ochiul meu ! - O să se vindece imediat.
Șerifule, ce o să faci cu șarpele cu clopoței Jake ?
Ce ?! Unde ?
Scuze. Se spune că v-ați întâlnit o dată sau de două ori.
O, da.
Jake. Vrei să spui fratele meu.
- Fratele tău ? - Asta am spus !
- Dar el e șarpe și tu, șopârlă. - Mama a avut o viață socială activă.
Te-a mușcat vreodată ?
Sigur. Uită-te la puiul ăsta. Poți să-l atingi.
Interesant. Ăla-i un buric.
Sunt imun la veninul lui. Îl pun în cafea s-o pipereze.
Îi e frică doar de șoimi ?
Sunt prădătorii lui naturali.
Vorbăria asta despre diavolul ăla șerpuitor mi-a zbârlit penele !
- Eu nu dorm în seara asta. Nu, domnule. - N-aveți nicio grijă.
Mâine, o să găsim apa și o să ne întoarcem întâmpinați ca eroii.
Prieteni, înainte să ne culcăm, aș vrea să ne luăm de mână
și să spunem câteva cuvinte Spiritului Vestului.
Asta e o idee bună.
Nu ți-am vorbit întotdeauna cum se cuvine, Spirit al Vestului.
Dar în seara asta...
vreau să-ți mulțumesc că l-ai adus pe șeriful Rango în viața noastră.
Ducem o viață grea.
Uneori nu știu cum o să rezistăm.
Dar, cumva, șeriful Rango mă face să cred că o să reușim.
Aveam nevoie de un om curajos și ne-ai trimis unul.
E plăcut să ai din nou pe cineva în care să crezi.
Mulțumesc, Spirit al Vestului. Amin.
Verificam doar.
- E cam frig în seara asta. - Mulțumesc.
Ai vreodată impresia că alea se uită la tine ?
E Pumnalul Spaniol. Pe-aici îi spunem Cactusul Ambulant.
Ambulant ?
Există o legendă că traversează deșertul ca să găsească apă.
Când eram mică, stăteam trează noaptea să văd dacă se mișcă.
Mă gândeam că dacă-i urmăresc, o să mă ducă într-un loc minunat.
Într-un loc cu destulă apă pentru toată lumea.
Noapte de noapte, îi urmăream. Nu i-am văzut mișcând niciodată.
Dar încă îi urmărești.
Cine nu vrea să găsească un loc minunat ?
O să găsim apa, Fasola. Îți promit.
Ăsta e un sunet atât de singuratic.
- Te simți vreodată singur ? - Uneori.
Nu-mi imaginez. Ești așa șarmant și toată lumea te place.
Eu nu mi-am mai făcut niciodată prieteni atât de ușor.
Suntem izolați la fermă, parcă am fi închiși într-o cutie.
Nu prea vedem mulți oameni.
N-aș ști cum e.
E cineva special în viața ta, Rango ?
A fost. Dar și-a pierdut capul.
Iar viața mea e prea periculoasă. E o existență solitară în prerie.
Călărești de la fermă, la fermă.
Fasola !
O să te jupoi de viu, băiete ! O să te bat ca pe-un copil vitreg roșcat !
- Colerici ticăloșii, nu ? - Familie disfuncțională.
E nevoie de intervenție.
Ce vine ?
E apa.
Am un plan și fiecare dintre voi are un rol de jucat.
Eu ce fac ?
Cea mai importantă treabă: stai aici și dacă ceva merge prost,
dai semnalul.
Hei, Fasola. Cât poți la rochie ?
- A reușit ! - Aleluia !
- A găsit apa ! - Ai reușit, fiule.
De fapt...
De ce nu poți fi cerebral ca fratele tău ?!
Vizavi de apa aia... Trebuie să-ți spun ceva.
Vine cineva.
Domni dragi, vă urez o zi bună dv, dv și dv.
V-o prezint pe Madame Lupone și Teatrul Ambulant de Actori Thespieni.
- Ce e asta ? - Cred că sunt thespieni.
Thespieni ? Asta e ilegal în 7 state !
Scena e pregătită. Prințesa se pregătește să-și curme viața.
Tânjesc după dragoste.
Între timp, străjerul solitar stă de pază.
Stă de pază...
Hei ! Cine-i acolo !
Intriga asta e foarte previzibilă.
Liniște ! Asta e partea mea preferată.
În sunet de fanfară, ajunge bătrânul tată.
Străfulgerat de Cupidon.
Rogu-te, dă-i drumul preafrumoasei mele fiice și ridică...
Replica ?
"Ridică mâinile sus !"
Ce-a fost asta ?
Trebuie să fie teatrul ăla progresist.
Sunteți înconjurați ! Tu și toată familia ta, mâinile sus !
Toată familia mea ?
Urluială prăjită în foi de varză tocată
Măruntaie, creier de maimuță tăiată
Oase prăjite în sânge-muci
Ouă murate în tarte de nuci.
E sala plină.
Se pare că avem un duel de modă veche.
Vă informez că asta nu e formația noastră completă.
Ce-i aia ?
Semnalul.
Ăla e semnalul ! Ceva trebuie să fi mers prost !
Deci, ar trebui să se întâmple ceva ?
Sunt deschis la sugestii.
Fugiți !
Urcați în căruță !
Facem și noi puțin sport, copilași ?
Îmi place când fug.
Maybelle, trage țignalul !
Se pare că am scăpat !
- A prins la public. - Cred că cromozomii li s-au cam dus.
Lilieci !
Poftim ! Condu tu.
Se pare că o să avem supă în seara asta !
Hai, hai să prindem câțiva !
Ce Doamne iartă-mă ! Nu trage în apă !
Jedidiah ! E timpul să facem acordeonul din Alabama !
Bine, tati !
Simt ostilitate.
Păzea !
Bună !
La revedere !
Pune lasoul pe porcul ăla !
Sugerez acțiune evazivă !
Sugerez să taci și să tragi !
- Unde e șeriful ? - Avea altă treabă !
Boseefus, dă-le niște gumbo acum !
Da ! Dii !
Ce-a fost asta ? Du-te și vezi !
Ei bine ? E vreo problemă ?
I-ai putea spune și-așa.
Durere de cap.
Atâta poți ?!
N-a fost chiar neplăcut !
Înghite plumb !
Ia, ține astea.
Ia-ți mâinile de pe mine !
O, scuze.
Sari !
E imposibil.
Nu se poate. E goală.
Nu e apă !
Nu e apă ? Atunci pentru ce naiba am luptat ?
Domnule, ai spurcat și profanat însăși esența existenței noastre !
Cred că ăla în rochie drăguță e șeriful.
Cel care ne-a dat un permis de prospectare ?
Un ce ?
Irelevant ! Evaziv.
Tu și rudele tale sunteți arestați pentru jaf bancar
și uciderea îndrăgitului nostru consultant financiar,
Johannes Merrimack al III-lea, știut și ca Pufosul Joe.
Șerifule, n-am omorât pe nimeni. Am făcut tunel până în seif, dar era gol.
- Cineva l-a jefuit înaintea noastră. - Atunci de unde ați luat bidonul ăsta ?
Asta am încercat să-ți spun, tati. L-am găsit în deșert.
Atunci de ce naiba l-ai adus aici ?!
Stai ! Adică era gol când l-ai găsit ?
- Exact. - Nu cred.
- Hai să-i spânzurăm ! - Atârnă-i !
- Cine ar arunca apă în deșert ? - N-ar fi prima dată.
E un mister ! E ca o mamografie uriașă !
Ce se întâmplă, șerifule ?
Nu știu. Dar am să dezvălui misterul și am să expun adevărul gol-goluț.
Tu și rudele tale veniți cu mine.
Vin !
Se pare că au prins spărgătorii.
Unde e apa ?
Nu era apă.
Unde se duce ?
La primar.
Trebuie să fie mulțumit.
Asta-i bună, șefu' !
Interesant.
Îmi cer scuze pentru pantofi, domnule Rango,
dar există un anumit protocol în jocul ăsta.
- Iar eu nu mă abat de la protocol. - Asta-i bine.
Că tu ai de răspuns la niște întrebări și am și eu un protocol.
De ce naiba ar arunca cineva apă în deșert ?
Pare cam naiv să crezi pe cuvânt niște spărgători de bănci.
De altfel, odată ce sunt spânzurați, slujba ta e făcută.
- Bravo ! - Bine făcut.
Dar dacă cineva a jefuit banca înainte să ajungă acolo ?
Cine ar face asta, domnule Rango ?
Speram să-mi poți spune tu.
Asta aduce a acuzație.
Ia-o cum vrei.
Ceva ce ai spus îmi tot zornăie în jurul lobului frontal.
Ce-i asta ?
"Controlează apa și controlezi totul."
Haide zău, domnule Rango.
Îmi atribui puteri divine.
Cum Dumnezeu aș putea eu să controlez apa ?
Ai devenit expert la jocul ăsta.
Îl joc de mulți ani, domnule.
Sunt aici de dinainte ca autostrada să traverseze valea.
Am urmărit progresul
și am învățat un lucru, două.
Poate e timpul să începi și tu să vezi în perspectivă.
Să începi să apreciezi impactul istoriei.
Uită-te acolo, fiule.
Aproape că poți vedea trecerea timpului.
Ce construiești aici ?
Viitorul, domnule Rango... Viitorul.
Într-o zi, curând, toate astea o să se piardă în mit,
orașul de frontieră, om al legii, un pistolar.
Nu-și mai au locul aici.
- Suntem civilizați acum. - Exact, civilizați.
Și asta ne rezervă viitorul. Ori faci parte din el, ori rămâi în urmă.
Asta s-a întâmplat și cu domnul Merrimack ? Și el a rămas în urmă ?
Ai grijă, domnule Rango. Pari să uiți că ești doar o mică șopârlă.
Tu pari să uiți că eu reprezint legea prin părțile astea.
Noul nostru șerif s-a jucat de-a eroul atâta timp, încât începe s-o creadă.
Cheamă-l pe șarpele cu clopoței Jake.
Dar Jake e Moartea cu Coasa. Nu pleacă niciodată fără un suflet.
Fă-o !
Acum stai locului. Trebuie să fii prezentabil ca să-ți cunoști creatorul.
¶ Moartea doar ce veni
¶ Oare eroul va supraviețui ? ¶
Primarul a cumpărat toate terenurile în afară de ferma ta, domnișoară Fasola.
N-are sens. Fără apă, pământul e inutil.
Dacă nu controlează apa.
Ca vezica unei maimuțe ! Și o aduce înapoi după ce cumpără tot.
Dar cum o controlează ?
Trebuie să le antrenezi.
Știi cum e cu maimuțele. Le bagi cu nasul ca să le arăți unde să facă.
Șerifule, avem o problemă.
Stai, Fasola. Nu va fi nevoie.
- Spânzură-l până se învinețește ! - Dați-ne hoții !
Calm ! Lăsați-mă să vorbesc !
- Răstignește-i de tribunal ! - Calmați-vă.
Adu-i aici să le tăiem măruntaiele !
Și tu, Spoons ?
Ne-au luat apa. Au luat tot ce aveam !
Nimeni nu spânzură pe nimeni. Nu cât sunt eu șerif.
- Dar e vina lui ! - Ai spus că aduci apa înapoi.
N-avem nicio speranță fără apă.
Nu mai avem în ce să credem.
Vedeți semnul ăla ?
Atâta timp cât scrie "Șerif", puteți crede că există lege și ordine în acest oraș.
Dar fără lege și ordine... Gândiți-vă la asta. O, da.
Începe încet, ca un mucegai.
Cineva înjură. Încep acuzațiile, vrăjmășiile între vecini
și curând ne mâncăm copiii, apoi câinii și pisicile se împerechează
și apar mutațiile aberante !
Vrei să crezi în ceva, Spoons ?
Ai încredere în mine.
Crede în semnul ăla.
Atâta timp cât atârnă acolo...
... avem speranță.
Bună, frate.
Ți-e sete ?
A trecut mult timp, frate.
Ce-ai mai făcut ?
Ei, știi tu...
Am auzit că ai povestit cum i-ai omorât pe frații Jenkins.
Cu un singur glonț, parcă, nu ?
Nu-i așa ?
Toți oamenii ăștia cred povestioarele tale, nu-i așa ?
Te cred un ucigaș cu sânge-rece, nu ?
Se pare că oamenii ăștia au încredere în tine.
Cred că o să le salvezi orășelul.
Cred că o să le salvezi suflețelele !
Dar noi știm că nu e așa, nu ?
De ce nu le arăți prietenilor tăi ce nărav porți ?
Arată-le cine ești cu adevărat.
De ce nu scoți arma să mă împuști ?
Dar, desigur, n-o să ai nevoie de toate astea.
Doar de unul, nu ?
Hai, eroule. Apasă pe trăgaci.
Ai privire de ucigaș, fiule ?
Eu n-o văd.
N-ai făcut nimic din ce ai spus, nu-i așa ?
Nu i-ai omorât pe frații Jenkins. Nici măcar nu ești din vest !
Nu-i așa ?
Spune !
Vorbește mai tare. Nu cred că prietenii tăi te-au auzit.
Nu.
N-ai făcut decât să-i minți.
Nu ești decât un impostor și un laș, nu-i așa ?
- Mai tare ! - Da.
Ascultă cu atenție, impostor jalnic.
Ăsta e orașul meu acum.
Dacă te mai văd vreodată, o să-ți duc sufletul direct în iad !
Cine ești ?
Cine sunt ?
Nimeni.
Străjeri auriți.
Trăsura de alabastru.
Spiritul Vestului.
Mă scuzați. Domnule... Spirit ?
Ce frumusețe ! Uneori trebuie să sapi adânc ca să găsești ce cauți.
Deci ai ajuns.
Ăsta e raiul ?
Dacă era, mâncam tarte cu Kim Novak.
Mie-mi spui ? Ce faci aici ?
Caut, la fel ca tine.
Eu nici nu mai știu ce caut.
Nici nu mai știu cine sunt.
Ți se spunea Omul-fără-Name.
În ziua de azi, există nume pentru aproape orice.
Nu contează cum ți se spune. Faptele îl fac pe om.
Da, dar faptele mele au înrăutățit lucrurile. Sunt un impostor. Un prefăcut !
Prietenii mei au crezut în mine, dar au nevoie de un erou.
Atunci fii erou.
Nu, nu înțelegi. Nici n-ar trebui să fiu aici.
Așa e. Ai venit de departe ca să cauți ceva ce nu se află aici.
Nu vezi ? Nu e vorba de tine.
E vorba despre ei.
Dar nu mă pot întoarce.
Nu cred că ai de ales, fiule.
Niciun om nu-și poate evita destinul.
Deci ai ajuns.
Exact, amigo. În cealaltă parte a drumului.
Ai văzut asta ?
Toți vedem ce trebuie să vedem.
Frumos, nu ?
Da.
Este.
Vino, prietene. Vreau să-ți arăt ceva.
Cu mulți ani în urmă, toată valea asta era acoperită de "agua".
Acum... mai rămâne o singură întrebare.
Unde s-a dus ?
Urmează apa.
Urmează apa ! Haide !
N-are noimă.
Fără apă, pământul e inutil.
Ce construiești aici ?
Viitorul, domnule Rango.
Ori faci parte din el...
... ori rămâi în urmă.
Sunt aici de dinainte ca autostrada să traverseze valea.
Am urmărit progresul și am învățat un lucru, două.
Controlezi apa...
și controlezi totul.
Haide zău, domnule Rango. Îmi atribui puteri divine.
Cum Dumnezeu aș putea eu să controlez apa ?
OPRIRE DE URGENȚĂ
Și-acum, amigo ?
"Niciun om nu-și poate evita destinul."
Mă întorc.
De ce ?
Pentru că ăsta sunt eu.
Ai mult tupeu să te arăți aici, legiuitorule. Ce vrei ?
Tăticul tău și băieții ăia o să fie spânzurați pentru ceva ce n-au făcut.
Dar eu am un plan.
Îmi dau seama cât de greu îți e, Fasola.
Dar iei o decizie practică.
Decizii, decizii...
Nu e nevoie să mai sufere nimeni.
Ferma familiei tale nu e decât pământ pustiu acum.
Semnează actul de proprietate și eliberează-te de povara tatălui tău.
Tăticul meu n-a fost o povară !
Ține-ți banii murdari și eu am să-mi păstrez pământul !
Fă ce spune, sau, pe toate focurile iadului,
îți scot ochii ăia căprui frumoși !
- Stai, Jake, nu e nevoie să... - Lasă-mă să-mi fac treaba !
Tu m-ai chemat. O să ducem asta până la capăt.
Semnează actul, femeie !
Du-te la dracu' !
De unde crezi că vin ?
Uită-te în ochii mei.
Vreau să te văd murind.
Jake !
Te provoc la luptă !
Jake !
Ziua asta tocmai a devenit mai interesantă.
Las-o jos !
Sau ce, micuțule ? O să mă omori ?
Cam așa ceva.
- Luați-vă labele murdare de pe mine ! - Tacă-ți fleanca !
Bine, șerifule, să te văd !
ȘERIF
BANCA DIN PRAFU'
Acum, amigos !
Trageți ! Trageți !
Asta n-a fost o idee bună.
Ți-e sete, frate ?
Vine !
E un miracol !
Atenție !
- Uită-te acolo ! - Ce e aia ?
Salvarea noastră, tati !
Evadarea, băieți ! Scăpăm !
O să te găuresc în așa hal, că și din mațe o să-ți curgă plumb !
Atunci bine că am adus întăriri.
Ce ?
Nu e un șoim.
Sunt doar lilieci !
Urmați planul, băieți ! Să-l secăm de sânge pe diavolul ăla !
Nu e nevoie decât de un glonț.
N-ai tupeu.
Pune-mă la încercare.
O, domnule Rango.
N-ai uitat ceva ?
Dă-mi arma, șerifule.
Acum, domnule Rango.
Fasola ! Nu-ți face griji, am un plan.
Ajutor !
Deschideți ușa !
Bine, planul B.
Fasola, vorbești nedeslușit.
Toate problemele rezolvate, în afară de una.
E un nou vest, Jake. Nu mai e loc pentru pistolari.
- Suntem oameni de afaceri acum. - Da, avem pălării noi.
De unde vin eu, noi numim asta improvizație.
Te-ai întors.
Ce-a fost ăla ?!
Nu intra în panică, dar doar ce-ai înghițit planul B.
Ce ?!
Bine, intrăm în panică.
Tu și șeriful vă asemănați mai mult decât crezi. Sunteți doar legende.
În curând, nimeni n-o să creadă că ați existat.
Ultimul glonț pentru ultimul proscris.
Cât de potrivit.
Ce ?
Șerifule, sunt sigur că dacă lucrăm împreună,
putem găsi o soluție reciprocă pentru situația noastră actuală.
Ar fi bine să discuți cu el.
Un glonț.
Jos pălăria...
De la o legendă la alta.
Cum ai spus ?
"În curând, nimeni n-o să creadă că ați existat."
Nu, Jake ! Nu !
Rango !
Ai adus apa înapoi, așa cum ai promis.
Chiar ești un erou.
Chestia la eroi e că oricând...
Nu strica tot.
Da.
Ei, nu știu voi, dar eu m-aș scălda.
Și-așa își încheie șopârla călătoria,
de la începuturile modeste, la legenda pe care, azi, o slăvim.
Și deși e sigur sortit să moară, poate în urma unui accident domestic
cauză a 65% din toate morțile naturale,
oamenii din sat își vor aminti întotdeauna
chiar și când renunță la demnitate.
BUN VENIT LA NOROIEȘTI
- Intru. - Vrei una rece ?
Apa nu înseamnă bani. Banii sunt bani.
- Ei bine, n-am niciun... - Mă refer la bani lichizi.
Avem o problemă.
Cine l-a lăsat iar pe Snuggles în apă ?
Cred că mă completezi.
Dă-i drumul fecioarei.
- Tăiați. Cinci minute pauză. - De ce nu începi când trebuie ?
Care e motivația mea ?
Vai, copii.
De ce ai făcut-o ?
De control. Am auzit că, dacă te prăjești prea tare, ți se ia toată pielea.
- Ce e aia ? - E splină umană.
- N-o atinge. - E a doua oară când mi se întâmplă.
Ce apă grozavă !
Fac pipi în ea în acest moment.
Înot adulți, în următoarele cinci minute.
Nu treceți de geamanduri.
Ți-am făcut pachet. Ți-am pus și cozonac,
dar i-am scos stafidele, așa cum îți place.
Nu uita că ai spray-ul nazal în desagi...
- Fasola ! - ... și loțiunea hidratantă.
- Fasola ! Ți-am mai spus. - Loțiune ?
E pentru arme. Loțiune de arme.
Șerifule, încotro te îndrepți ?
Sunt probleme la un râu secătuit. Bill cel Rău iar și-a băgat nasul.
Iubitule, întoarce-te cu toate degetele.
Și n-o face pe eroul.
Fasola, n-ai înțeles.
Trebuie să păstrez impresia făcută.
Unde-mi sunt bomboanele ?
- Le-am găsit. - Ce se întâmplă ?
Ei bine, pentru a satisface nevoile colectivității,
eroul trebuie să se abandoneze
și să-și fortifice imaginea ca simbol de care-și va aminti lumea pe veci.
Așadar, asta e scena finală cu apusul de soare.
Arată-le ce poți, amigo.
Gata, Excelsior ?
Camarazi,
vor fi vremuri când vă veți îndoi de voi înșivă.
Când vă veți simți doborâți de cataclismele vieții,
amintiți-vă de acest moment. Amintiți-vă de mine.
Nu uitați că voi fi mereu în preajma voastră,
chiar și în momente inoportune.
Așa ne-a fost înțelegerea.
Nu uitați că în noi toți zace
adevăratul Spirit al...
Hai s-o luăm de la început.