www.titlovi.com
Zovem se Džeri Hartfild. Vodim kompaniju za video produkciju. Ovde, u Kaliforniji.
Fokusiramo se uglavnom na reality tv program.
Ako ste ikad gledali emisiju "Lovci na tornado", to je jedna od naših.
Poštom nam je stigla jedna kaseta.
Bila je to pilot-epizoda nove reality emisije, nazvane "Kontakt sa zagrobnim životom".
Projekat mladog producenta Lensa Prestona.
Ideja je bila da on sa svojom grupom istražitelja paranormalnih pojava
istražuje ukleta mesta i stvari te prirode.
I to je bilo nekoliko godina pre nego što su se pojavile sve ove emisije o lovu na duhove.
Stvarno sam mislio da je ispred svog vremena.
Zovem se Lens Preston.
Kada sam bio dečak, moja porodica se preselila u kuću za koju sam uskoro saznao da je ukleta.
Stvari sa kojima sam se susreo ostale su zauvek sa mnom.
Od tad, opsednut sam lovom na dokaze koji će potvrditi
da ove stvari zaista postoje.
Krenite sa mnom i mojim timom iskusnih istražitelja paranormalnog
dok se usuđujemo da boravimo u nekim od najukletijih mesta.
Provodićemo noći u tim objektima i sve snimati kamerama.
Ako ste spremni, vreme je za
Kontakt sa zagrobnim životom!
Sve se odvijalo bez problema.
Snimci koje smo dobijali su izgledali odlično. Bili smo stvarno uzbuđeni.
Imali smo nešto.
A onda su došli do šeste epizode.
Želite li još nešto da kažete?
Da. Hoću da nešto shvatite.
Ono što ćete videti nije film.
U redu?
Ovo je sastavljeno od preko 76 sati sirovih mini dv snimaka, za potrebe Lensove emisije.
Ni jedan frejm nije pomeran, niti se u bilo kom smislu manipulisalo snimcima.
Ovo je sirov snimak, editovan isključivo zbog vremena.
Epizoda 6: "Ukleta mentalna bolnica"
Scena!
Hej! Hej! Proba, proba!
Lens Preston.
Sve vreme hvataj kadrom veliki deo ovoga u pozadini.
Malo ću da se pomeram, ali...
Jesi li spreman? Spreman!
Još uvek si u kadru. Hoću čist snimak.
Još korak unazad. Ovako?
Dobro veče. Dobrodošli u još jednu epizodu "Kontakta sa zagrobnim životom".
Ja sam Lens Preston, vaš domaćin, kao i uvek.
Večeras imam veliko zadovoljstvo da vas uvedem u jedno od
najzastrašujućih mesta koje sam ikada video.
Iza mene se nalazi psihijatrijska bolnica Kolingvud.
To je jedna od šest zgrada koje se prostiru na 80 hektara zemljišta, odmah izvan...
Moraćeš da sačekaš, neki idiot prolazi kolima.
Nastavljamo odavde, neću ponovo da radim početak.
Između 1895. i 1960. godine
ovo je bio dom za više od 80 hiljada poremećenih i umno obolelih stanovnika Merilenda.
Nakon zatvaranja, 1963. godine, počinju da se pojavljuju duhovi.
Objekti koji se sami pomeraju. A ponekad se čuje i ludački smeh pacijenata, osuđenih da lutaju ovih hodnicima.
Večeras, moja ekipa i ja ćemo osam sati biti zaključani unutra.
Zatvoreni, tamo, u gluvo doba noći.
Koristićemo najsofisticiraniju opremu za lov na duhove.
Krenućemo u potragu za duhovima psihijatrijske ustanove Kolingvud.
Seci. Lepo!
Je l'?
Morgane! Morgane Tarner! Zdravo! Da, zdravo!
Izvini, hvala što si došao.
Znam da si morao dugo da se voziš. U redu je.
Drago mi je što radim ovo.
Stvarno će biti na televiziji? Da!
Ovaj deo neće. Ovo snimam onako.
Ne brini, ona snima sve.
Sa mnom je Morgan Tarner.
Lokalni istoričar, sa nama je da proba
da rasvetli tamnu prošlost bolnice.
Morgane, možeš li da nam kažeš kad je institut sagrađen?
Istorija Kolingvuda je tipična za slične bolnice iz tog razdoblja.
Sagrađen je 1893. godine
da bi se rešio problem manjka smeštaja u državnim bolnicama u okrugu Denver.
U to vreme, mentalne bolesti nisu bile baš shvaćene.
A tretmani lečenja su bili na samom začeću.
Na psihijatrijske bolnice, poput ove, se gledalo kao na mesto za izolaciju
članova porodice kojih su se ljudi stideli, umesto kao na mesto gde mogu da se leče.
Tačno.
Uslovi su bili minimalni.
Ljudi bi spavali na podu, ponekad bez ćebadi, pa čak i bez odeće.
To zaista nije bilo zabavno mesto gde biste ostali.
Možete li nam reći nešto o Arturu Frinkenu?
Njegova priča je verovatno najozloglašenija u ovoj bolnici.
Naravno. Pretpostavio sam da ćete me to pitati.
Frinken je učio neurologiju na Harvardu.
Ovde je bio na čelu od 1937. do 1948. godine.
Stekao je loš glas zbog eksperimentalnih operacija na mozgu.
Bio je veliki pobornik lobotomije.
Pod Frinkenovim nadzorom, izvršeno je oko 140 lobotomija.
15. avgusta 1948. šest pacijenata je pobeglo iz svojih soba
i izbolo Frinkena u kancelariji. Sledeće jutro je sestra pronašla njegovo telo.
Nažalost, ovaj događaj je potpuno zasenila smrt poznatog igrača bejzbola, Bejba Ruta.
Vau! Luda priča!
Morgane, recite nam iskreno, verujete li u duhove?
Ne znam, ali ako postoje, ovo bi bilo dobro mesto gde biste pošli da ih tražite.
Saobraćaj je haos danas. Nama nije trebalo mnogo, nekih šest sati.
O Bože! Smrt čeka!
Pretpostavljam da ćemo saznati. To je tako bezveze!
Ovo će možda potrajati, zbog ove drevne brave... Nisam siguran da bi trebalo ovo da koristimo.
Izgleda prilično kičasto.
Usporen snimak, muzika u pozadini. Sve je jezivo.
Dobro, to je to. Idemo.
Upadajte.
O Bože!
Ovo je glavni ulaz u zgradu.
Lepo! To!
Da ste članovi porodice, prijavili biste se tamo na recepciji.
Ovo nije normalno! Ovo je ludost!
Snimaš ovo? Snimi sve!
Želim da sve bude snimljeno!
Ne sme da se puši.
Možete li da pušite napolju? Ima protivpožarni alarm.
Ovde sam sa Kenijem Sendivolom, koji se poslednjih osam godina brine o bolnici.
Keni, da li bi rekao da je ovo mesto ukleto?
Pa... Nikad ovo nisam radio, je l' treba da se obraćam tebi ili kameri?
Da! Nemoj... Ovo nije...
Nisam siguran da verujem u duhove, ali
za vreme provedeno ovde, video sam neke prilično čudne stvari.
Naročito kasno uveče, čuju se stare cevi i zgrada ispušta čudne zvuke.
Teško je to dočarati, ali imam utisak da nisam sam.
Idemo da vidimo.
Ajde. Ok.
Deluje da ovi hodnici idu u nedogled.
Da.
Teško je poverovati da se ovde nalazilo na hiljade poremećenih osoba.
Bilo ih je na hiljade.
Ne mogu da verujem da je ovako mračno, još je dan.
Plašiš se? Da.
Ima par novih priključaka, pokazaću vam gde su.
Ljudi, ako mislite da je sada mračno, čekajte do večeras
jer nijedna od ovih sijalica ne radi, biće veoma mračno.
Vidite ovaj prozor ovde? Da.
Noću ga uvek dobro zatvorim, ujutru kad dođem ponekad bude širom otvoren.
Šta?
Ne mogu da shvatim kako.
Kao da nešto pokušava da izađe.
Ovo je pravo žarište paranormalnog.
Odgovara ovde? Savršeno.
Kako bi to što su nagurani u ove sobičke trebalo da pomogne ljudima?
O Bože! Ovo nije normalno!
Je l' ovo pravo? Da, pravo je.
Čovek koji je živeo ovde je boravio u sobi par godina i radio je ovo.
Vreme je provodio pišući po zidu.
Znači ovo je soba u kojoj je zaista boravio pacijent?
Pacijent je zaista boravio ovde. Stvarno?
Nisam siguran da je bio ovde do samog kraja, ali dugo je bio ovde.
Veoma jezivo.
Šta koji...? Keni! Ovo je sjajno!
U čoveče, akustika je ovde sranje.
Je l' ovo pravo?
Navodno se jedna pacijentkinja, devojčica, ovde ubila.
Šta? Ovde?
Pacijentkinja se ubila ovde? Da, presekla je vene u ovoj kadi.
O Bože, to je tako tužno.
Ljudi kažu da su čuli zvuk vode iz ove prostorije,
ali ja nikad ništa nisam čuo.
Gde sad idemo?
U tunele za zaposlene.
Jedva čekam to da vidim.
Jesi dobro?
Keni! Ovo je tačno ono što sam tražio!
Ovi tuneli povezuju sve zgrade.
Dugi su skoro pola kilometra.
Ovo je kao lavirint u kome možete lako da se izgubite.
Jednom, išao sam ovamo u istočno krilo i vazduh je odjednom postao prilično hladan.
Bilo je tako mirno. Imao sam utisak da me neko posmatra.
Bio je to zastrašujuć osećaj.
Šta je? Ma samo moja senka.
Ovo je Geri Kraford, iz Kraford preduzetništva.
Pre dosta vremena, bio je angažovan da obavi neki posao ovde.
Je l' tako?
Da, 1983. godine država je htela nešto da renovira
ali su se na kraju posrali. Sranje, izvinite.
Hoćete da ne psujem? Da, to bi bilo bolje.
U svakom slučaju, bio sam ovde sa svojim radnicima neke dve nedelje.
Da li ste iskusili neku natprirodnu pojavu?
Pa, na početku su neki momci čuli čudne zvuke. I u toku noći bi nestajao alat.
Mislio sam da su lopovi. Ali nikad nisam nikog video, tako da...
Dogodila se nezgoda! Da.
Jedan od mojih momaka je bio na merdevinama, izvlačio je neko staro drvo, baš tamo.
I kune se da ga je nešto gurnulo sa merdevina. Prilično je nezgodno pao.
Previo je koleno i dao otkaz.
Ali to ne zvuči kao zaostalo opsedanje, već kao inteligentno.
Za zaostalo opsedanje se smatra da predstavlja eho iz prošlosti.
Koje se ponavlja u kontinuitetu.
Inteligentno opsedanje predstavlja duh,
koji se upušta u interakcije i ima namere.
Postoji dosta izveštaja o ljudima koji su bili gurnuti, ogrebani pa čak i bačeni.
To su retkosti, ali se dešavaju.
Dakle, oboje ste proveli dosta vremena ovde?
Da, u srednjoj školi se gomila nas klinaca okupljala ovde.
Da izblejimo.
I video si nešto ovde?
Da.
U stvari, bili smo baš ovde.
Ovde. Po'vatali smo se ili šta već.
Podigao sam pogled i kunem se, majke mi, video sam nekoga na kraju hodnika.
Nosio je nešto belo... -Kao bolničku haljinu. Da, bolničku haljinu.
I glava mu je bila obrijana.
Potpuna spektralna pojava.
Zašto ne bismo na brzaka ispitali baštovana?
Izvinite! Izvinite, gospodine!
Snimamo emisiju za televiziju pa me zanima da li bismo mogli da vas intervjuišemo?
Sa mnom je ovdašnji baštovan, Havijer Ortega.
Havijere, da li ste ikad primetili nešto čudno oko zgrade?
Ne, ne baš. Na šta mislite?
Pa, da li ste čuli neke čudne zvuke ili primetili sablasne pojave?
Ja tek počeo da radim ovde.
Tek počeo da radi. Sjajno.
Tisi, možeš da prekineš za trenutak? Kako bi bilo da nešto izmisliš za snimanje?
Pravi se da si nešto video?
Moram da se vratim na posao. U redu.
Čekaj, samo sačekaj! Je l' nam ostalo šta od goriva?
Havijere, evo 20 dolara.
Sa mnom je ovdašnji baštovan, Havijer Ortega.
Havijere, da li ste primetili nešto čudno za poslednjih 10 godina, koliko radite ovde?
Da, video sam duha. Tamo.
Bilo je stvarno strašno.
Duh, na spoljašnosti zgrade. Neverovatno.
Ovo žarište paranormalnih aktivnosti nije ni nalik bilo čemu što smo ikada snimali.
Za tri, dva, jedan...
Zbog veličine i obima ove lokacije, pozvao sam medijuma,
Hjustona Greja da nam pomogne u istrazi.
Hjustone, osećaš li bilo šta?
Vau! Koliko energije ima ovde!
Kao da stotine glasova priča istovremeno, zvuk je zaglušujuć!
Ima još nešto.
Ovde ima još nešto.
Kao mračni duh!
Možda je čak i demon.
Lense, večeras moramo da budemo veoma oprezni!
Ne želimo da se petljamo sa ovim. Nipošto!
To je to.
Hjustone, osećaš li nešto?
Da.
Osećam duboku tugu.
Istinsku tugu.
Vidim pacijenta. Ženskog pacijenta, devojčicu. Ima vode. Crvene, crvene vode!
Krv! Krv. Ovde je umrla. Presekla je vene u kadi.
Domar je rekao da se devojka ubila baš ovde.
Hjustone, to je neverovatno!
Njen duh je još uvek sa nama.
Seci!
To!
Je l' bilo preterano? Ne!
Lense, šta misliš o šestoj epizodi? Imam dobar osećaj.
Lokacija je dobra.
Misliš da ćemo ovaj put stvarno videti duhove? Ma da, na stotine njih, siguran sam.
Vau, možda da probaš da zvučiš malo manje skeptično.
Hoću reći, bilo bi super, ali ako ih ne vidimo... Kako god, bitno je da bar imamo dobre prepade.
Čekaj, Tisi!
Hoćeš da snimiš kako prolazi vreme?
To!
Kamera na prozoru mož' da snima.
Ok, ovo je jezivo. Odoh odavde.
Upravo ćemo da porazgovaramo sa stalnim članom ekipe, Metom, čarobnjakom za tehnologiju.
Mete, zašto nam ne objasniš šta radiš?
Postavio sam deset statičnih kamera na svim žarištima.
One konstantno snimaju na kasete.
Takođe snimaju i na rezervni hard disk
i sve se bežičnim putem prenosi u moj kompjuter.
Tako ću sve vreme znati šta se dešava.
Ajmo brzinski Mete, možeš li da nam kažeš kako funkcioniše oprema?
Ovo je EMP merač. On beleži elektro statička i elektro magnetna polja u vazduhu.
U suštini, magnetno polje oko ljudi je stabilno, dok polja koja stvaraju duhovi osciliraju i mogu se očitati.
Infracrveni termometar.
Princip je isti kao kod EMP-a, samo što se koristi za promene u temperaturi vazduha.
Veruje se da duhovi prouzrokuju značajni pad temperature,
što je u paranormalnoj zajednici poznato kao hladno mesto.
Proba. Je'n, dva, tri.
Ovo je običan analogni uređaj za audio snimanje. Dobro.
Koristi se za snimanje EVP-a. Čekaj Mete,
samo ukratko, objasni gledaocima šta je EVP.
EVP je oznaka za "fenomen elektronskog glasa".
Ova stvar će zabeležiti zvuke koje ljudsko uho ne može da detektuje.
Tako ćemo, kada budemo preslušavali snimak, znati pokušava li neko da komunicira sa nama.
Ovo mi je omiljeno. Gajgerov brojač.
Samo ga ovde uključite i spremni ste. Pogledajte ga, opak je.
Ako se nešto paranormalno, čudno dešava ovde, mogu da vam garantujem da ćemo ga uhvatiti.
E pa ljudi, započinjemo zaključavanje!
Moj prijatelj Keni, domar, će imati čast da nas zatvori.
Keni, hvala za sve. Vidimo se ujutru u 6 sati.
Tačno u 6! Srećno!
Ja sam demon! Đavolje dete!
Jedva čekam ujutru da vidim...
Vidite, treba da provedemo noć sa ovim kretenima.
Šta radiš bre to? Pričam sa Kenijem.
Jesi ti zaključao vrata? Ne brini, izgledaće super u emisiji.
Šta ako mi zatreba oprema?
U redu narode, ovo je prava stvar!
Ovo je najveća lokacija koju smo ikada istraživali i
najopasnija.
Treba naglasiti da je ova ustanova građena poput zatvora.
Na svim prozorima su rešetke. Ne postoji način da izađemo čak i da hoćemo.
Zarobljeni smo unutra dok nas Keni, domar, ujutru ne otključa.
Radićemo u mrklom mraku.
Sve ćemo snimati sa tri kamere koje mogu da snimaju u mraku,
pored statičnih kamera koje je Met postavio na žarištima.
U redu narode. Ako ste spremni, vreme je za
Kontakt sa zagrobnim životom!
Ok, sad tumaramo kroz mračne hodnike instituta.
Hodnike koji su napušteni pre više od 50 godina.
Tražimo duhove koji se nisu smirili za života.
I koji se verovatno nisu smirili ni u zagrobnom životu.
Osećam nešto, niz ovaj hodnik. Hladno je.
Ovo je hodnik gde je viđena prikaza pacijenta sa obrijanom glavom
dole na kraju hodnika.
Saša, daj da izmerimo EVP.
Da li je neko sa nama?
Jesi li pacijent ovde?
Jesi li živeo u bolnici? Reprodukuj.
"Da li je neko sa nama?"
"Jesi li pacijent ovde?"
"Jesi li živeo u bolnici?"
Ništa.
Čekaj sekund! Učinilo mi se da sam čula...
Duše, ne treba da nas se plašiš!
Ako si ovde, pokaži se!
Čini mi se da je hladnije kako se približavamo, privlači nas sebi.
Želi da idemo ovuda.
Ako je duh ovde sa nama, hoćemo da nam da neki znak.
Otvori prozor!
Bar malo!
Koristiću ovaj fotoaparat da bih snimio paranormalne anomalije.
Obično ne možemo da ih vidimo golim okom.
Poznatije su kao slike duhova.
Još jednu.
Moraćemo da sačekamo da se slike razviju.
Ako je duh iza mene, saznaćemo tek kasnije.
Jesi li ti pisao po ovim zidovima?
Jesi li pokušavao da komuniciraš?
Zašto ne razgovaraš sa mnom?
Ako je pacijentkinja, koja se ubila u ovoj kadi, sada ovde,
neka se pokaže!
Stvarno sam prestravljen!
Proveravam kamere 2 i 4, očitavanja temperature su normalna.
Ljudi, zašto ja moram sam da sedim ovde?
Hjustone, osećaš li išta?
Osećam veoma negativnu, mračnu energiju ovde.
Ne samo jednu energiju, više njih, mnogo duhova.
Ako ovde ima duhova, molim vas prikažite se!
Napravite buku!
Kao što smo već rekli, deluje da ovi hodnici idu u nedogled.
I smrde.
Jesi čuo to? Čuo sam.
Ok, čuo sam nešto. Šta je koji moj to bilo?
Ne znam, dođi ovamo. Idemo ovuda. Pratite me.
Odakle dolazi? Kroz ova vrata.
Ovamo.
Hoćeš da otvoriš? Da zavučeš kameru pa da uđemo?
Da. U stvari, neću... Jebote!
Dođavola!
Zatvaraj! Mrzim pacove!
Je l' me to zajebavate? Stvarno?
Nije ništa strašno. Ma super.
Stvarno si kreten. Nije smešno.
Ovo mesto je ukleto koliko i fioka sa čarapama!
Da li bi ovo mogao da bude ostatak od ektoplazmičnog materijala?
Otkriven od strane ekipe "Kontakta sa zagrobnim životom".
Mislim da bi trebalo još jednom da se prošetamo na spratu.
Snimaj više niz hodnik, da deluje kao da se pomera.
Kao što smo uradili u onoj vili.
Umetničko sranje? Da, tačno, da možemo da isečemo do toga.
Jezivo, jezivo, jezivo...
Dame mrtvih! Zarobite me!
Šta koji...?
Kol'ka rupa.
Kuhinja mrtvih.
Rek'o sam ti da mi spremiš večeru, kučko!
Šta je ovo koji moj?
Ovo je najjezivije što ćemo videti. Kako nam je ovo promaklo?
Lense, ima da me obožavaš.
Sranje.
Kako da uradim ovo... Čekaj, čekaj.
Da, draga?
Ma daj, ako plače daj mi je na telefon.
Zdravo srećice!
Šta mi to mama kaže, bojiš se čudovišta ispod kreveta?
Zar nismo pričali o ovome?
Čudovišta ne postoje srećo. Nisu stvarna.
Čak i da su stvarna, ne bi došla u našu kuću.
Zato što bi ih tata sve potamanio za tebe.
Reci mami da sam ti ja dozvolio da večeras spavaš sa njom.
Tata se vraća kući tek ujutru.
Ići ćemo na picu sutra, tata će uskoro biti kod kuće.
Pa-pa.
Zašto se uopšte upuštam u ovo?
Dođavola, baš je hladno ovde.
Šta je bre to?
Ljudi, prestanite sa tim sranjima! Ne zajebavam se!
Nije vreme za takve gluposti!
Šta bre...?
Ej, gde ste?
Možda je bila promaja.
Čvrsta su, samo bi tornado ovo pomerio. Šta misliš koliko su teška?
Tisi, kako su se pomerila, je l' bilo...? Šta god da je bilo, usrao sam se.
Moram da promenim pantalone kad završimo ovde.
Možeš li da objasniš? Kažem ti, snimao sam,
kad sam se okrenuo ovamo samo su se zalupila.
Prvo sam pomislio da ste vi. Snimio si?
Rekao sam vam odmah, da niste toliko zauzeti...
Stvarno? Imaš snimljeno? Daj da vidimo!
Bože!
Ovo je jezivo!
Prihvatam vaše izvinjenje!
Ne mogu da verujem da si video ovo!
Neverovatni snimak koji ste upravo videli je snimio
naš kamerman Tisi.
Ova vrata iza mene su se zalupila sama od sebe.
Nema promaje u prostoriji. Nema prozora da bi mogla tek tako da se zatvore.
Sada ćemo pokušati da uspostavimo kontakt.
Da li je neko ovde sa nama? Molim te, napravi neku buku.
Lupni o nešto.
Slobodno zalupi vrata kao što si Tisiju malopre.
Slobodno ih zalupi koliko god jako želiš.
Hajde. Zalupi ih!
Sad, molim te! Daj nam neki znak!
Duše! Pozivam te da se pojaviš!
Ako je neko ovde, hoćete li nam molim vas dati neki...
Sranje! Sranje!
Stvarno sam mislio da će ovde biti nešto.
Šta je koji moj to bilo?
Bože!
Narode, ovo je bilo stvarno strašno!
To se čulo odavde!
Sranje, ne vidim ništa.
Čuješ li to?
Šta? Čoveče!
Sranje!
Šta je bre ovo?
Zdravo!
Ovo je stvarno jebeno ljudi.
Šta je ovo bilo? Čulo se odozgo. Mete?
Mete, ima li nekoga na četvrtom?
Ima li nekoga na bilo kom spratu iznad nas?
Ne, šta se to dešava?
Očigledno nas neko zajebava pošto znaju da snimamo ovde.
Zašto idemo gore?
Zato što se odavde čuo zvuk! Pobogu!
Zdravo!
Ima li koga ovde? Ako je neko tu, zašto nas zajebava?
Ako neko pokušava da nas zajebava, nije nimalo smešno!
Pozvaćemo policiju! Imamo pravo da budemo ovde!
Imamo dozvolu, a ti ne!
Hoćeš li prestati da se dernjaš? Umukni, pokušavam da pričam.
Narode, tišina. Šta ako je ovo stvarno?
Uradiću EVP.
Kako se zoveš?
Šta hoćeš?
Jesi li u prostoriji sa nama?
Gde si?
Ajde Saša, pusti da čujemo.
"Kako se zoveš?"
"Šta hoćeš?"
"Jesi li u prostoriji sa nama?"
"Gde si?"
Čuješ taj zvuk? Šta je to?
Šta je to bilo koji moj? Jesi snimio ovo?
Nema šanse čoveče! Snimio sam!
Saša!
Molim vas, molim vas, briga me, samo želim da siđem u predvorje!
Nešto me je dotaklo, nešto je upravo dunulo u mene!
Moram da izađem odavde! Ne mogu da ostanem ovde!
Prestani! Sačekaj minut! Šta da čekamo?
Snimili smo već pet epizoda a nikad nismo videli ništa slično ovome.
Ne interesuje me, samo hoću da izađem odavde!
Hjustone, odvedi je dole pa se vrati, važi? Dobro.
Možda je bolje da ostanem dole... Ne, ne!
Treba mi još jedan voditelj.
Lense, stvarno sam prestravljen, nisam siguran da mogu da uradim ovo.
Budi jebeni profesionalac! Drži se svog lika!
Na tragu smo nečega, shvataš li?
Nemoj to da mi radiš.
U redu, vratiću se. Ajmo srce.
Ne, ne! Tisi, ti ideš sa mnom! Ajde!
Što mi radiš ovo? Zezaš me? Jesi li video ono?
Ako ponovo snimimo onakvo nešto, zaradićemo milione!
Pre samo par trenutaka, u ovom hodniku
snimili smo neosporan dokaz paranormalnog!
Saša je preplašena do srži, jer joj je duh pomerio kosu.
Pokušaćemo da uspostavimo kontakt.
Duše koji boraviš u ovim hodnicima!
Molimo te da nam pokažeš neki znak! Prikaži se!
Molimo te!
Ako si još uvek sa nama, daj nam znak! Napravi neku buku ili meni pomeri kosu.
Vidiš li šta?
Ne. Čekaj, daj svetlo ovamo. Ne, ništa.
Nemoj da ti je palo na pamet da mu kažeš da meni to uradi. -Ali... Mi smo tim!
Mislim da je otišao.
Iskreno? Mislim da se zabavio. Našalio se i otišao, možda je to sve što radi.
Da! Mislim, nemam pojma.
Ajde! Ako si ovde uradi nešto!
Već si uradio, ajde ponovo!
Jesi se uplašio?
Pobogu! Ma zaboravi.
Lense, otišlo je. Osećam da se poigrava sa nama.
Prestani sa tim sranjem. Odmori malo.
Možemo li sad kući?
Lense, neki ljudi ceo život jure čudovište iz Loh Nesa, Bigfuta.
Super.
Tisi, koliko je sati?
04:40
Ajmo kući čoveče. Kad je onaj lik rekao da će da dođe?
Ljudi, mislim da imamo dovoljno snimaka. Ajde da se spakujemo i idemo odavde.
Jupi, idemo kući!
Možeš da spakuješ ovo? Da!
Mislim da je ovde ispred.
Jesi siguran?
Da, to je to. Ne bih rekao.
Ovim putem je l' tako? Jebi ga, ovo je ćorsokak!
Ljudi!
Sranje!
Ne treba da idemo ovuda!
Ajmo, ajmo, ajmo!
Tisi, prati me! Gde da te pratim?
Zar ne vidiš da smo se izgubili? Nismo se izgubili!
Nismo se izgubili! Došli smo ovim putem!
Mete! Mete! Jesi li na poziciji?
Mete! Izgubili smo se, treba nam neka informacija!
Što se sad ne javlja?
Tisi, neću da idem tuda! Zašto ne?
Zato što se vraćam ovuda.
Ako se držimo jednog pravca izaćićemo, ok?
Kuda? Na sever?
Unutra je, iza ćoška, ona kada, gde se devojčica ubila.
Prolazili smo ovuda Tisi!
Neću da se svađam sa vama! Ali objasnite kako smo opet videli kadu kad to nije ista kada.
Znam da nije!
Tisi, ajde čoveče, ustaj! Rekao si u šest sati?
Hoćeš da spavaš tu? -Je l' Keni dolazi u 6? Neću da te čekam.
Neću da čekam. Neću da te čekam.
Neću da se šetam po mraku. Ne čekam te!
Gde su?
Dođavola!
Gde ste vi bili? Niste me čuli preko voki-tokija?
Znaš šta? Bolje da smo čaše povezali kanapom pa da razgovaramo.
Izgubili ste se? Ne, zvao sam vas.
Nisi me čuo preko radija?
Ne, ništa. Jesi čuo ti mene? Ne.
Vidiš Lense, zbog ovoga se vrata ne zaključavaju.
Lense!
Evo ti zašto ne treba zaključati vrata.
Sunce ti poljubim!
Šta si video? Šta je bilo?
Lik joj je pojebo kosu! A, to.
Jebeno!
Samo ću da prebacim ovo na kompjuter. Ne, ne, ne! Nemamo vremena za to Mete.
Pokupi sve statične kamere. Ljudi, ajde da svi popakujemo ovo
da bude spremno kad Keni bude došao.
Može li neko da mi pomogne? Ne, ne, ne!
Svi mi trebaju ovde, izvini Mete.
Ali brže ćemo... Znam!
Jesi poneo radio? Da, tu mi je.
Radi li? Nadam se.
Čuješ li ovo? Da, to je to.
Brzo se vraćam. Važi se.
Nemojte da krećete bez mene!
Ok, vreme je da se zbriše odavde.
Dođavola!
Šta bre...?
Lense, jesi tu?
Ljudi, našao sam nešto ovde gore.
Halo!
Lense!
Hej!
Ljudi, ne sprdajte se!
Bliži se jutro.
Više od sat vremena nije bilo nikakve aktivnosti.
Ovo je "Kontakt sa zagrobnim životom", a ja sam Lens Preston.
Još jednom. Ne, ne moramo...
Još jednom.
Ovo je "Kontakt sa zagrobnim životom", a ja sam Lens Preston.
To je sve. Ne mogu više.
Nije ni bitno, snimićemo ovo i sutra po danu, biće bolje osvetljeno.
Može, dobra ideja. Gde je Met?
Što se zadržao toliko?
Mete?
Mete? Jesi tu?
Mete? Lense!
Predajnici nisu radili malopre.
Ljudi, znam da ovo zvuči glupo,
i ja sam poslednja koja želi da opet luta kroz ove hodnike, ali
mrkli je mrak a Met je mogao da padne i ozbiljno se povredi.
U pravu je, možda je povređen.
Narode moramo da ga potražimo! Dobro!
Ovo je smešno! Ajde da ga potražimo!
Tisi, ponesi kameru, Saša, ti isto. Zašto?
Zato što, ako već idemo ponovo tamo, možemo bar da snimamo!
Hvala ti za pomoć. Hej, nije zanimljivo ni sedeti sam ovde!
Pobogu!
Mete!
Gde si? Gde si bre?
Šta je to?
Sranje.
Zašto je ovo svuda razbacano?
Sranje!
Dobro, dobro, dobro!
Zašto bi ostavio opremu ovako? Ne bi je ostavio!
Izgleda kao da je pakovao. Mora da je dole u nekoj od ovih soba.
Tisi, idi tuda, Saša i ja ćemo ovuda.
Zašto bismo to radili? To je užasna ideja!
Šta? Mora da je ovde, ne bi tek tako ostavio stvari. -Zašto da se razdvajamo...
Saša, hajde sa mnom. Tisi, proveri tamo.
Ovako izgleda moja dnevna soba posle igranja sa ćerkicom.
Mete, gde si čoveče? Hoću kući, dosta mi je ovoga!
Preplašio si nas!
Tražite opuške od cigareta!
Ajde, Mete!
Ne glupiraj se!
Ne razumem ovog lika.
Mete! Ajde čoveče!
Zbog tebe će žena da me izbaci!
Kasno je! Jebote čoveče!
Bolje bi ti bilo da umireš!
Mete! Ne igram se sa tobom sad! Gde si bre?
Šta je to?
Lense! Saša!
Sranje! Šta je bilo? Šta je bilo?
Ne, ne! Što, šta je?
Jesi pao niz stepenice?
Podignite, podignite me. Šta?
Samo me podignite!
Kunem se Bogom, neko me je...
Neko me je gurnuo! Šta?
Nešto me je gurnulo!
Tražio sam Meta, pogledao sam niz stepenice, nešto me je gurnulo, zamalo da polomim vrat.
Bože. Pogledao sam, nije bilo ničega.
Ove stvari nas zajebavaju. U redu? Cele noći. Postale su nasilne.
Zovi ga, zovi Kenija! Šta čekaš?
Dobro! Dobro!
Zvaću ga, smiri se! Hvala!
Pobogu!
Jesi li dobro? Nisam dobro!
Govno jedno!
Nemam signal. Čekaj da ja probam.
Savršeno.
Baš savršeno.
Šta radiš to Tisi?
Na šta ti liči? Dođi ovamo da mi pomogneš.
Ne možeš da razvališ vrata Tisi! Samo me gledaj!
Nanećeš štetu imanju, posle ćemo morati da nadoknadimo.
Strpi se, sačekaj još malo. Keni dolazi!
Daj čoveče, šta radiš to?
To ti se odbija od plate!
Je l' ti izgleda kao da mi je stalo do plate? Ne, ne izgleda!
Šta me onda potkupljuješ?
Dosta mi je ovog sranja! Hoću kući.
Hoću da idem u hotel i da se naspavam.
Znaš šta? Tvog čoveka nema, kasni koliko, sat vremena?
Zato isključi jebenu kameru...
Pomozi mi!
Sačekaj!
Dobro!
Hoćete da vam pomognem? Ne.
Samo ti sedi tu Hjustone.
Sranje. Na tri, važi? Ok.
Je'n, dva, tri...
A daj!
Guraš li? Da, guram.
Je'n, dva, tri...
Šta je ovo?
Ne, ovo je predvorje!
Ovo je bre predvorje!
Zar nismo došli ovuda? Da bre!
Da! Ovo je predvorje!
Nemoguće.
Ovo je nemoguće!
Ovde smo razmestili opremu, zar ne?
Ovuda smo sve uneli!
Ovo nema smisla.
Ovuda smo ušli!
Ovde je još jedan hodnik! Ne znam...
Mora da smo se nekako okrenuli. Verovatno smo u suprotnom delu zgrade.
Lense!
Jesu to ona ista vrata?
Narode, smučilo mi se ovo.
To, izlaz!
Hjustone, snimaj ovo, molim te. Dobro.
Pazi nogu čoveče, pazi!
A da l' da mi pomognete ili samo da stojite i gledate?
Dobro, dobro!
Šta je vama?
Na tri! Je'n, dva, tri...
Sranje!
Kakav je ovo znak? Šta se bre ovo dešava?
Možda je ovo samo hodnik ka izlazu.
Hjustone, umukni.
Nemoj tako. Samo umukni.
Evo, vidiš?
Skloni se.
Pusti muškarca da odradi svoj posao.
Jesi li? Ajde!
A da l' da sačekaš malo?
Sranje! Zarobljeni smo ovde!
Nismo, daj da nađemo neki alat pa da pokušamo da odvalimo rešetke!
Imao sam pojas sa alatom, ali je ostao u torbi, napolju!
Sećaš se da smo zaključani?
Imaš još neku genijalnu ideju?
Očigledno svi prozori imaju rešetke.
Ne, ne! Onaj na spratu! On nije imao rešetke, zar ne?
Samo treba da nađemo tu sobu!
I samo da skočimo? Sa preko 20 metara?
Koliko je sati Saša?
8:34
Zajebavaš me! Sranje!
Rekao sam da ću doći na vreme! Imam zakazano snimanje sutra!
Nikoga ne interesuju tvoja pederska snimanja u studiju i ta sranja...
Moj posao je bitan koliko i tvoj! Ljudi, sačekajte da razmislim!
Ovo nije logično. Sve je sjebano.
Proverio sam sinoć kad izlazi sunce.
Šta hoćeš da kažeš?
Trebalo je da svane još u 7:45.
A napolju je još uvek noć.
Sunce još nije izašlo. Nema logike.
Nije smešno!
Ućuti!
Nema logike!
Hoću da izađem iz ove zgrade, molim vas! Neka nam neko pomogne!
Aj da pokušamo da budemo racionalni, ok? Ovo je stara zgrada, je l' tako?
Ima energetskih polja, stvari se dešavaju, možda nam je neka električna anomalija ubrzala satove
tako da možda nije stvarno prošlo šest.
To bi objasnilo zašto je još mraki zašto Keni nije došao.
Električna anomalija, baš! Ne seri!
Ako već smišljaš izgovore, smisli nešto racionalno!
Je l' ti to sa neke audicije za naučno-fantastični film?
E pa ni ovde nema ništa racionalno! Racionalno je koliko i bilo šta drugo!
Proverio sam mobilni.
Piše da je 13:12.
1:12 posle podne.
Mislim da je to nemoguće. Ali pretpostavljam da je tačno.
Ne znam. Svi su umorni pa dremaju. Pravimo pauzu.
A ja čekam da se Keni pojavi.
Nemam pojma gde će nas čekati.
Ovo nema logike.
Nisam spavao dvadesetak sati.
Naviću alarm da zvoni za sat pa ću da odremam.
Šta je to?
Hjustone, koji ti je?
O čemu pričaš? Šta radiš to?
Šta se to desilo? Pobogu!
Neko ili nešto nam je upravo polomilo svetla.
U mrklom mraku smo, imamo samo baterijske lampe i svetla na kamerama.
Koje upravo trošimo. Sad sam proverio mobilni.
8 sati je uveče.
Spavali smo 7 sati.
Tisi je otišao da uzme sendvič i...
Morate ovo da vidite!
Lense, smrdi, zatvaraj to sranje!
Šta to... Zatvaraj to čudo!
Sva hrana je takva, ali još uvek imamo flaširanu vodu.
Ne znam, trebalo bi da budemo u redu.
Zašto ne bismo probali da odemo do tunela?
Keni je rekao da tuneli povezuju sve zgrade.
Možda nađemo izlaz kroz neku od ostalih zgrada.
Vidiš li ovde Kineski zid?
Neću bre da idem u tunele. Ako nam se ugase svetla, najebali smo.
Sećaš se kad si mi rekao da snimim vreme kako protiče, napolju?
Video sam požarne stepenice. Ako uspemo da se popnemo na krov, moći ćemo da siđemo niz njih.
Koja je presuda, ostajemo li ovde? Ne interesuje me, ajde samo da idemo odavde!
Neću više da budem ovde! Dobro, narode, uradićemo tako!
Na krov! Dobro, u redu!
Ajde da se spakujemo i idemo. Idemo!
Dajte malo svetla ljudi! Ajde!
Čujete to?
Kuda Lense? Ne, ne, ne!
Tisi, znaš kuda idemo, rekao si... Ništa ja nisam rekao, nemoj to na mene da svaljuješ.
Ali rekao si da znaš gde su merdevine! Ne, rekao sam da postoje merdevine!
Ok ali to je to, nema veze! Video sam ih dok smo bili napolju!
Pa dobro! Dođavola!
Narode, ne mogu ovo da podnesem!
Šta je to bilo?
Zdravo! Ima li nekoga ovde?
Tisi, je l' to ovde?
Ne pitaj me ništa, ima li stepenište ili ne?
Budi tu.
Samo držite svetlo ispred mene! Mrdajte, mrdajte!
Sklanjaj mi se s puta!
Čekajte ljudi, usporite!
Gde ste bre?
To, to! (Izlaz na krov)
Nema šanse!
Ne verujem, ne može biti!
Jebeni beton!
Deluje li da je nov ili kao da je tu već neko vreme?
Ovo nema logike!
Sranje!
Sklanjaj mi tu kameru iz face!
Šta misliš? Ne znam.
Upravo smo napustili stepenište koje je bilo zabetonirano do vrha.
Dokumentujem sve jer, kad izađemo, ljudi će želeti da vide ovo!
Gledajte ovo! Ovuda smo se popeli uz stepenice, jel tako?
Znači na četvrtom smo spratu.
Došli smo odavde i stigli bar dovde, tačno?
Može li? Ne znam!
Tisi, jel... Lense, Lense!
Šta, šta?
Bili smo ovde? Ali nema stepenica.
Nemoguće, ovo nije otvoreno. Po ovome smo na prvom spratu.
Imajte samo na umu da smo ovuda došli, u redu...
Tisi, snimaš ovo? Da, snimio sam.
Jebeno!
Dođavola! Šta, šta?
Šta je to? Čujete li?
Jeste li čuli? Šta je to?
Ko je to? Mete? Mete?
Ovuda! Mete!
Mete, jesi unutra?
Narode, mrdajte malo! Mete!
Nije ovde! Nije ovde.
Je l' se ovo pomerilo?
Izlazite odavde!
Lutali smo kroz zgradu u potrazi za stepeništem.
Ne znam. Nismo mogli da ga nađemo.
Ova zgrada je jebeni lavirint.
Kao što je Tisi rekao, kao da se sve oko nas menja.
Još uvek nismo pronašli Meta.
Ne znamo čak ni da li je ok.
Nadam se samo da nije video ista sranja kao mi.
Svi smo umorni i gladni, pokušaćemo ponovo da odspavamo.
Ovaj put ćemo spavati na smene.
Tako će neko uvek biti budan.
Tisi, snimaš? Da.
Upravo smo se probudili i morate ovo da vidite!
Isključite prokletu kameru!
Moramo da snimimo ovo Saša, izvini.
Ljudi moraju ovo da vide!
Polako! Polako!
Saša, dušo, moramo ovo da snimimo.
Ovo je nečuveno, nema šanse da je neko ušao i uradio to a da ga nismo primetili.
Seci, dosta je.
Mete!
Kunem se, čuo sam ga!
Mete!
Halo?
Vidite? Čuo sam ga, lepo sam vam rekao! Živ je.
Mete, jesi li dobro?
Čuješ li me?
Ne baš!
Reci nam gde si, doći ćemo po tebe!
Sranje!
Nije više tu.
Moramo da ga nađemo.
Kako da ga nađemo kad ne možemo ni ulazna vrata da pronađemo?
Sigurno nije daleko, oni voki-tokiji su čisto sranje.
Ali kako uopšte da znamo da je to on?
Mete! Jesi li tu?
Izvini, izvini! Sranje!
Mete, čuli smo te druže, gde si?
Saša, probaj sve frevencije, nema baš veliki domet.
Šta si rekao, koliko daleko može da bude? Ne znam koliko, specifikacije...
Pogađaj! 200, 300, 400 metara? Do 200 metara bi bio čist signal.
Verovatno manje od 300 metara... Samo nastavite da se krećete...
Pre nego što počne da pucketa, ok?
Držite se svi zajedno, hajde.
To je ćorsokak.
Dođavola, gde si?
Ljudi, ovo je besmisleno.
Kad ga nismo pronašli... Mislim, domet voki-tokija...
Sranje!
Šta je to bilo?
To je bio Met!
Gde si bio do sad čoveče?
Lense! Lense!
Sranje!
Idi tamo!
Lense! Lense!
Ko si ti? Kako to da si ovde?
Isključite svetlo!
Jeste joj videli lice?!
Umukni!
Jeste videli kakvo joj je lice?
Zašto se ovo dešava? Bože!
Sranje! Sranje!
Izgubili smo ga! Izgubili smo Hjustona!
Lense!
Narode!
Lense!
Saša!
Tisi!
Lense!
Ima li koga ovde?
Upomoć! Ljudi!
U ovoj sobi smo već par sati.
Hjuston je nestao.
Čuli smo Meta preko voki-tokija, ali ga nismo našli.
Šta je to?
Takva jeziva sranja čujem svuda okolo! Sranje!
Ne znam još koliko ćemo moći da izdržimo.
Nismo više sami ovde.
Ima moje ime na sebi!
Kako može da ima moje ime na sebi? Dođavola!
Prvo me nešto izgrebe po leđima, a onda...
Šta je bre ovo?
Kad smo se probudili, imali smo ovo na zglobovima, morate da vidite.
Jebi se!
Zašto si rekao da krenemo onuda, kretenu! Nisam namerno!
Naveo si nas tamo! Nisam namerno!
Ti si kriv za ovo! Kretenu!
Šta ovo znači? Znači da smo sjebani, eto šta!
Je l' ti jasno? Eto šta znači!
Ovo nije normalno!
Ovo je ludost!
Ne gledaj tamo! Samo idemo ovako...
Šta je to?
Nešto je tamo! Šta?
Dosta više!
Samo nastavite da se krećete ovako u krugovima...
Još uvek ne možemo da pronađemo Meta i Hjustona.
Hoćeš li prestati? Šta da prestanem?
Je l' me to zajebavaš? Jebeno snimanje.
Ne snimamo više tv šou! Samo sam...
Samo dokumentujem, ok? Ljudi će hteti da vide ovo!
Met i Hjuston su nestali. Treba da se skoncentrišemo na odlazak odavde
i da ih nađemo.
A ti i dalje nastavljaš sa ovim sranjem.
U redu ljudi, samo se držite zajedno.
Samo sam stvarno...
Gubimo se odavde!
Zar ne možete brže? Ajde! Šta je koji moj bilo to?
Pobogu! Ajde, idemo, idemo!
Ne, ne, ne, ne! Diži se!
Jesi li poludela? Ustaj!
Diži se!
Ne mogu! Ne mogu... Možeš, moraš da ustaneš.
Moraš da ustaneš. Znam, znam!
Moraš da se sabereš! Moraš ovo da uradiš.
Ustani, moramo da nastavimo.
Sunce ti poljubim! Šta? Šta je?
Našao sam nešto! Dolazite ovamo!
Šta čekate? Dolazite ovamo!
Gledajte!
Mete? To je on, zar ne?
Mete, ustaj!
Jebena soba se zatvorila.
Čoveče, prestani da se zajebavaš! Mete, jesi li dobro?
Sranje!
Nalaz pacijenta: akutni kompulsivni poremećaj povezan sa fobijom iz detinjstva.
Mete! Pobogu!
Ustaj! Idemo, idemo!
Hajdemo, diži ga!
Dižite ga i bežimo!
Idemo, idemo! Dođite ovamo.
Hajde.
Spusti ga. Neka ga tu.
Vidiš li nešto? Ne, sve je u redu.
Gde si bio? Odakle ti ta odeća?
Pobogu, pričaj sa nama! Ljudi, gledajte mu zglobove.
Mete? Mete?
Odakle ti sve ovo?
Mete, šta su ti uradili? Šta si video?
Dosta mi je ovih gluposti. Nemam pojma gde si bio ali sigurno znaš kako da izađemo odavde!
Naravno da postoji izlaz! Svi možemo da idemo. Čim ozdravimo.
Šta? Kako to misliš, čim ozdravimo?
Šta to treba da znači?
Ja nisam bio spreman.
Napredak je spor, ali pacijent reaguje na tretman!
Ovaj je poludeo! Na nečemu je! Priča budalaštine!
Tisi, ućuti! Nemoj ti da mi pričaš da ućutim, on je...
Ne brinite se, biće sve u redu.
Pomoći će i vama.
Bože!
Tisi, zaključaj ta vrata. Već jesam!
Proveri!
Nešto dolazi! Samo se postaraj da ne uđe ovamo!
Našli smo Meta.
Sjeban je skroz.
Još uvek imamo Tisija.
Šta je?
U redu je sve. Šta radiš to??
Ne osećam se baš najbolje.
Mislim da nešto nije u redu sa mnom.
Da, prilično si topla. Mislim da imaš temperaturu.
Evo ti, gucni. Hvala.
Odspavaj malo. Ne mogu da spavam.
Mislim da nikad više neću moći da zaspim.
Šta je to?
Pobogu!
Hajde, hajde!
Trči! Trči!
Brzo, ulazi!
Vidiš li nešto? Šta je?
U kadi ima krvi! U kadi ima krvi!
Šta? Hajdemo!
A gde ćemo koji moj? Samo da se izgubimo odavde!
Sklanjaj se!
Mete? Mete?
Šta radi on to? Tisi, skloni ga od kade!
Hajdemo Mete!
Tisi, šta radi to?
Nemam pojma!
O Bože! Bože!
Pomozi mi, pomozi mi!
Okreni kadu!
Nema ga!
Samo je nestao, tek tako!
Sranje! Ne! Ne!
To je lift!
Otvori ga! Otvori ga!
Ovo je otvor od lifta.
Ako siđemo do tunela, možemo da ga iskoristimo da dođemo do drugih zgrada.
Ajde!
Sranje!
Slušaj me! Ostani ovde sa Metom. Potražiću nešto da otvorim ovo pa idemo.
Ostani ovde, požuriću!
Šta je ono?
Je l' to jezik? Sranje!
Šta je bilo? Šta se dešava?
Gde je svetlo? Daj ga ovamo! Ostani tu!
Ima stepenica. Možemo da ih iskoristimo.
Kako ćemo da spustimo Meta?
Ja ću da pređem tamo pa mi ga dodaj, ok?
Ostani tamo! Budi iza!
Lense! Lense!
Gde je dugme za noćno snimanje?
Evo ga!
Otišao je?
Ne znam, samo je nestao!
Hajdemo! Možda se vrati!
Gde je on? Mete?
Čoveče, skočio je! Skočio je!
Dođi.
Polako, uhvatio sam te.
U redu je. Sve je u redu.
Ovde su tuneli.
Došli smo do tunela, hajdemo!
Ne mogu. Ne mogu da ga ostavim.
Ajde Saša! Skloni se odatle!
Seti se šta je Keni rekao, povezuju zgrade.
Potrebna si mi da uradimo ovo zajedno!
Ne mogu ovo sam, ok? Dobro.
Budi uz mene. Idemo ovuda.
Ne bi trebalo da bude daleko.
Moramo da nastavimo.
Ne! Trebalo bi da ide nagore. Ovde bi trebalo da se račvaju tuneli.
Trebalo je da bude ovde! Šta je ovo?
Ne mogu više ovako!
Sačekaj malo.
Hoću svoju mamu!
Danas je...
Koji je dan?
Ne znam koji je danas dan.
Svaki dan smo išli u istom pravcu i nigde nismo stigli.
Stopala me ubijaju, ne mogu da hodam.
Neće se izvući. Ne može da nastavi.
Ko je tamo?
Ko je to?
Saša?
Saša, gde si?
Gde si?
Dođavola!
Šta hoćeš od mene?
"Šta hoćeš od mene?"
Nemam više baterijsku lampu.
Svetlo palim samo kada moram.
Ali mi svetlo više i ne treba.
Samo treba da idem pravo.
U mraku mogu da hodam satima.
Ovo je poput igrice.
Koliko biste vi mogli?
Gleda li neko?
Jebite se.
Jebite se!
Jebite se svi!
Ovo je za vas.
Ko se šeta ovuda? Ne čujem te!
Ne čujem te!
Dođi po mene!
Sad sam se probudio...
Ne znam koliko dugo sam spavao, ali...
Eno ih vrata!
Gledajte!
Ovo je ludost!
Sve su to radili ovde!
Bože!
Ovo je nemoguće!
Ne! Nisam lud!
Nisam lud! Ne! Ne! Ne!
Trebalo bi da nam sad bude bolje.
Konačno možemo da idemo kući.
Za "Kontakt sa zagrobnim životom", Lens Preston.
Odjavljujem se.
Preuzeto sa www.titlovi.com