Hegyeken át
száll a muzsika hangja.
Dallamok szállnak ezer éve már,
Betölti a szívem a muzsika hangja,
érzem, a szívem is dalolna már,
És szárnyalna már, mint a vizimadár.
Ha a tóról a magasba húz,
vagy mint harangszó száll a falvakon át,
a szívem is úgy szállna, úgy!
Vagy kacagnék, mint a gyors hegyi patak,
míg szalad a köveken át,
és végigdalolnám,
mint a pacsirta az éjszakát!
Várnak a hegyek ha a szívem magányos
és újra dalolják a sok régi dalt.
Betölti szívem a muzsika hangja
és dalolok én is már.
A MUZSIKA HANGJA
Játszódik Salzburgban Ausztriában a 30-as évek aranykorában.
-Főnök asszony
-Verenis nővér
-Nem találom sehol.
-Nincs meg Maria?
-A kolostorban sehol.
Talán csengőt kellene kötni a nyakába.
-Az istálóban nézték már, imádja az állatokat.
Néztem már mindenütt, ami számításba jöhet.
-Verenis nővér, mivel Mariaról van szó
olyan helyen is nézze meg ami nem jöhet számításba.
Nos főnök asszony,
remélem ez a kis esemény eloszlat minden kételyt
ami Maria jövőjével kapcsolatos.
Én a kételyeimben is igyekszem megtartani a hitemet.
Végülis a fekete bárány is a nyájhoz tartozik.
Margerette nővér, mi itt most nem a bárányokról beszélgetünk.
A novicia jelöltek közül Maria a legkevésbé a rendbe való.
Gyermekeim, gyermekeim,várjanak.
Előbb meg kell vizsgálni néhány jelöltünk alkalmasságát.
A noviciusok és partulánsok főnővérei nem értenek egyet
bizonyos igen fontos kérdésekben.
Mondja Cathrine testvér, mi a véleménye Mariaról?
Csodálatos teremtés,
kivéve amikor nem.
Agatha növér?
Igen szeretetre méltó lány. Kivéve amikor nem az.
Sophia testvér?
Én igazán szeretem Mariát. De valahogy mindíg bajba kerül.
Nem így gondolja?
Én is így gondolom.
Mert fára mászik, s elszaggatja minden holmiját,
és táncol, hogyha gyónni megy és fütyörészve jár,
és főkötöje alatt mindíg hajcsavarót hord,
a templomban is össze-vissza dúdol!
És elkésik a miséről,
bár bűnét bánja ő,
és mindíg késik mindenről,
csak ebédnél első!
Hát nem szivesen mondom, de bizony ez a lány
már ittlétével minden szentet csúfol.
De van, ami a védelmére szól:
-Mondja csak.
...hogy
szórakoztató.
Hát mit tegyünk veled, te gond: Maria?
Egy felhő mégse skatulyázható!
Milyen szóval illessük, Maria?
Te kócos kobold, te léha lidérc,
Te bohóc!
Szívesen tanítaná az ember,
és ő is szívesen hallgatna rá,
de soha meg nem áll, míg beszélsz, föl-le jár,
s ha megállsz, futna már. Hát érd utol!
Hát mit tegyünk veled, te gond: Maria?
Megfoghatatlan, mint a holdsugár!
Vele lenni csuda jó, bár egy kissé zavaró,
hogy azt se tudom,hol is vagyok épp.
Mint az időjárás, ő is napsütéses is, esős is.
-Olyan drága! -Ez egy démon!
Egy bárány!
Pestisnél is vészesebb bolygat darázs fészkeket.
Tőle még egy őrült dervis, az is fél.
Ez a lány vad és nemes! Ez a lány egy kisgyerek!
Ez egy ördög!
Ez egy angyal!
Ez egy lány!
Hát mit tegyünk veled, te gond: Maria?
Egy felhő mégse skatulyázható!
Milyen szóval illessük, Maria?
Te kócos kobold, te léha lidérc,
Te bohóc!
Szívesen tanítaná az ember,
és ő is szívesen hallgatna rá,
de soha meg nem áll, míg beszélsz, föl-le jár,
s ha megállsz, futna már.
Megfoghatatlan, mint a holdsugár!
Menjen be Maria!
Gyere gyermekem.
Foglalj helyet.
Főnökasszony ne haragudjon, nem tudtam visszafogni magam.
Olyan hívogatóak voltak a dombok... -Várj!
Nem azért vagy itt, hogy bocsánatot kérj.
Engedje meg, hogy bocsánatot kérjek.
Ha ez segít valamit.
Igen, tudja olyan gyönyörű kék volt az ég és olyan illatosak a virágok. Ott kellett hogy legyek.
Ahogy egyre magasabbra mentem úgy éreztem belegyaloglok a felhőkbe.
El is tévedhettél volna a sötétben?
Ó én ott sohasem tévedek el, az az én hegyem. Ott nőttem fel.
Az a hegy vezetett ide. Hogyan?
Amikor gyerek voltam lejöttem a völgybe felmásztam egy fára és igy néztem a kertet.
Olyan áhitattal halgattam a nővérek énekét.
Főnökasszony, el kell hogy mondajam egy vétkemet.
Én a hegyen, engedély nélkül énekeltem.
Maria, csak az apátság területén tiltott az éneklés.
Bárhol vagyok neken énekelnem kell,
és sajnos semmit sem tudok magamban tartani.
Ki kell mondanom mindent amit érzek.
Ezt nevezik őszinteségnek. -Dehát ez borzasztó.
Berta nővér mindig megcsókóltatja velem a földet ha nézeteltérés van köztünk.
Mostanában már rögtön megcsókolom a földet ha meglátom,
mert így egyszerűbb.
Maria
Az, hogy vágyakozva gondoltál arra, hogy közénk kerülj
még nem jelenti azt, hogy alkalmas is vagy a kolostori életre.
Nem tudom, de én imádkozom és tényleg úgy érzem sokat tanulok.
Mi a legfontosabb amit itt megtanultál gyermekem?
Tudnunk kell mi a Jóisten akarata, és aszerint kell cselekedni.
Maria
Úgy tünik a Jóisten azt akarja, hogy elhagy minket.
-Hogy elmenjek? Csak egy rövid időre Maria.
Ó főnökasszony ne küldjön el!
A kolostor jelenti nekem az otthont, a családot.
Az életet.
Igázán úgy gondolod... -Igen úgy.
Talán ha belekóstolsz a kinti életbe
annak tudatában, hogy mit várunk tőled kiderítheted, hogy elvárhatod-e magadtól.
Tudom mit várnak tőlem és én mindent megteszek megigérem...
Maria
Igen anyám.
A Jóisten akarja így.
Van egy család Salzburg mellett szeptemberig nevelőnőre van szükségük.
Szeptemberig? Hét gyerekre kell vigyázni.
Hét gyerekre?
Nem szereted a gyerekeket?
Dehogynem, dehát hét gyerek!
Szólok Von Trapp kapitánynak, hogy várjon holnap.
Kapitány?
A haditengerészet nyugalomba vonult tisztje, nagyon rendes ember.
A felesége évekkel ezelőtt halt meg
így ő egyedül maradt a gyerekekkel és rettenetes nehéz dolga volt a nevelőnőkkel.
És mondja miért volt ilyen nehéz?
A Jóistem majd megmutatja miért volt ilyen nehéz.
Ha az Isten bezárja az ajtót valahol ablakot nyit.
Milyen lesz a nap? Úgy várom.
Milyen lesz a jövőm? Úgy várom.
Mennyire izgalmas is, mikor az ember szabadon jár.
Hisz ennek örülnöm kéne.
Miért nem örülök hát?
Mindig is kalandra vágytam,
Gondoltam, még mi minden vár rám!
Most tessék. Itt van a kaland! Mitől félek hát?
Egy kapitány, hét gyerekkel.
Tudnám, miért izgulok?
Elég tehát az aggodalomból, hisz így végül megfutamodok.
Mit is akarok, vajon mi kéne?
Egy kis bátorság, az kéne most.
Mert bátorság kell majd a bizalomhoz bátorság, hogy a hibám belássam.
Meg kell mutatnom,
mennyit is érek, úgy lesz jó!
Hát csak jöjjenek a gondok!
Engem egy sem rémít el!
Majd az egész család vizsgáztatni fog!
De megmutatom: csak önbizalom kell!
Valahogy hatok majd rájuk, szigorún és kedvesen.
S az a sok gyerek -áldás rájuk-
Mind fölnéz majd rám és szót fogad!
Lépésről lépésre érzem, hogy úgysem ronthatom el!
Bízom benne, s akkor minden sikerül...
és be kell látniuk: önbizalom kell!
Bízni kell a napsütésben, az esőben is bízni kell!
Bízni kell, hogy egyszer újra lesz tavasz,
és azonkívül önbizalom kell!
Az erő nem számokon múlik! Az erő nem a gazdagság!
Erőt a békés álmok adnak. Reggel ki az ágyból, az egészséges.
Bízni kell, feltétel nélkül!
Amiben bízom, az ényém!
Bízom, hogy a bizalmam
sose múlik el...
Ó segíts!
Bízom, hogy a bizalmam sose múlik el...
és azon kívül már csak önbizalom kell!
Jó napot! Itt vagyok.
Az új nevelőnő vagyok a kolostorból.
Én pedig a komornyik... kisasszony.
Oh... Nagyon örvendek.
Kisasszony, itt várjon. Legyen szives.
Jegyezze meg, hogy a házamban
idegenek nem nyitogathatják csak úgy az ajtót.
Igenis Kapitány úr.
Miért bámul így rám?
Oh... tudja nem úgy néz ki mint egy kapitány.
Maga sem néz ki nevelőnőnek.
Forduljon meg.
Miért? -Forogjon!
A kalapot vegye le!
Ez a ruha. Gyorsan vegyen fel valami mást.
De hát nincs más ruhám.
Amikor kolostorba vonulunk minden ruháinkat a szegényeknek adják.
Hát ez?
-Ez nem kellett senkinek.
Én vartam volna új ruhát, de erre nem volt idő.
Igen tudok ám varni...
Jó akkor szerzek magának anyagot... ha lehet még ma.
És most kisasszony... Hogy is hívják? -Maria.
Nem tudom mit is mondott a főnökaszzony
-Nem sokat.
Maga a 12. nevelőnő aki előfordult ebben a házban amióta
szegény feleségem meghalt.
Remélem maga jobb lesz mint a legutolsó
aki két óráig volt itt.
Mi a baj a gyerekekkel?
A gyerekekkel semmi gond. Csak a nevelőnőkkel.
Képtelenek voltak fegyelmet tartani, már pedig ennélkül semmire sem megyünk.
Világos kisasszony. -Igen uram.
Minden délelőtt tanulni fog a gyerekekkel.
Mert nem akarom, hogy elálmodozzák a szünidejüket.
Délután pedig sétálni fognak a házkörül.
A takarodót pedig szigorúan be kell tartaniuk.
Uram, és mikor játszanak?
A gyerekeknek mindig az előírt illemszabályok szerint kell viselkedniük,
ezért pedig maga a felelős.
-Igen, uram!
Gyerekek
az új nevelőnőtök: Maria kisasszony!
A sípjeletek szerint mutatkozzatok be neki!
Kisaszony maga figyeljen.
Tanulja meg a sípjelüket, hogy hívni tudja őket.
Liza
Fridrich
Lujza
Kurt
Brigitta
Marta
Ő... Gréta.
És most. Lássuk mennyire figyelt.
De nekem nincs szükségem sípra Kapitány úr,
akarom mondani a nevükön szólítom őket.
-Szép nevük van.
Kisasszony. Óriási ez a ház a hozzá tartozó birtok is igen nagy kiterjedésű,
és én nem birom a kiabálást.
Legyen szíves próbálja meg. A gyerekek segítenek.
És most..
Amikor magát hívom ezt fogja hallani.
Dehát elnézést kérek.
Engem sípjellel ne hivjon,
így a különbőző állatokat szólongatják, de nem a gyerekeket,
És engem sem az egyszer biztos.
Ez annyira megalázó.
Kisasszony,
A kolostorban is ilyen sok bajt okozott?
Óh, sokkal többet!
Elnézést nem ismerem a sípjelét.
Szólítson Kapitánynak.
Pihenj.
Most hogy egyedül maradtunk,
Szeretném mégegyszer hallani a neveteket és hogy hány évesek vagytok.
Liza vagyok 16 éves. És nincs szükségem nevelőnőre.
Örülök hogy ezt elmondtad nekem, akkor jó barátok leszünk.
Fridrich vagyok 14 éves, és lehetetlen alak.
Igazán? És ezt ki mondta neked?
Josefine kisasszony, ő volt a nyolcadik.
Brigitta vagyok.
Azt nem mondtad hogy hány éves vagy Lujza.
Én vagyok Brigitta, Ő Lujza 13 éves. És maga okos.
Én 10 vagyok és ilyen ronda ruhát még életembe nem láttam.
Ilyet nem szabad mondanod.
Miért? Szerinted nem ronda?
Dehogynem, de Helga kisasszonyé sokkal rondább volt.
Kurt vagyok, 11 éves és javíthatatlan.
Gratulálok.
Mit jelent az hogy javíthatatlan?
Olyasmit, hogy azt szeretnéd ha nagyfiúként kezelnének.
A nevem Márta, és kedden leszek 7 éves.
És rózsaszínű napernyőt szeretnék.
Én is nagyon szeretem a rózsaszínt.
Igen te vagy Gréti...
és 5 éves vagy.
Kész kisasszony.
El kell hogy mondjam nektek, én még soha nem voltam nevelőnő.
Ezekszerint nem tudja mi a nevelőnők dolga?
Nem. Szükségem van tanácsokra.
Mondja például azt az apámnak, kisasszony hogy törödjön a maga dolgával.
Megértette?
Mindig késsen el a vacsoráról. Egye szürcsölve a levest.
És trombitálva fújja ki az orrát.
Vigyázzon Maria kisasszony, egy szavukat se higgye el.
Ugyan miért?
Mert hülyéket mondanak. Jó.
Egy-kettő gyerekek kezdődik a délutáni séta.
Apátok parancsa.
Rajta igyekezzetek gyorsan-gyorsan.
Ön Maria kisasszony? -Igen.
Smith asszony vagyok, a házvezetőnő.
Örvendek. Örvendek.
Jöjjön velem, megmutatom a szobáját.
Szegény gyerekek.
Ez még semmi. Helga kisasszonynak kigyót adtak. Mi?
Jó estét.
Jó estét gyerekek.
Jó estét Maria kisasszony.
Ez nagyon érdekes, csak nem a kolostorban tanulta?
Nem...
ez a reumám.
Elnézést kapitány, nem imádkoztunk.
Ki ételt, italt adott annak neve legyen áldott. Ámen.
Ámen. Ámen.
Szeretném nektek megköszönni azt a kedves ajándékot,
amit a zsebembe tettetek ma délelőtt.
Miről van szó?
Azt nem mondhatom meg úgyanis ez a mi titkunk.
Ha titok tartsa meg magának és hagyjon minket enni.
Annyira izgatott voltam, milyen lesz a fogadtatásom a házban.
És vágytam arra hogy mindannyian befogadjanak.
Nagyon jólesett a kedvességetek,az hogy ilyen széppé és jóvá varázsoltátok
az első itt töltött pillanatokat.
Na mi a baj Marta?
Semmi.
Kisasszony, mondja minden étkezésnél
számíthatunk arra, hogy ezzel
az igen különös hangulattal segíti a család emésztését?
De hiszen csak örömükben sírnak.
Á, Rolf. Jó estét.
Jó estét Franz. Rendben mennek a dolgok?
Igen, igen. Akkor jó.
Van valami fejlődés?
Talán. A kapitány otthon van?
Vacsorázik.
A családdal? Igen.
Kérem, adja át neki ezt a táviratot.
Máris.
Uram egy távirat.
Franz, ki hozta?
A postásfiú, Rolf.
Apa ki kell mennem.
Gyerekek, holnap reggel újra Bécsbe kell utaznom.
Már megint Apa?
Apa és mennyi ideig maradsz?
Még nem tudom pontosan.
Újra a bárónőt látogatod meg?
Te fogd már be a szád.
Egyébként igen, Lujza.
Mi miért nem találkozhatunk vele?
Azt hiszed hogy ő kiváncsi ránk?
Most már elmondhatom nektek hogy nemsokára láthatjátok,
ugyanis együtt fogunk visszajönni.
A meglepetés Max bácsi.
Max bácsi...
Rolf...
ó Rolf.
Nem, nem ezt nem szabad.
Miért nem te buta?
Nem tudom, csak nem szabad...
Hát nem ezért vártál itt rám? Dehogyisnem.
Hiányoztál Liza.
Tényleg? És mennyire?
Annyira hogy táviratot akartam küldeni neked csak hogy én kézbesíthessem.
Hát ez nagyszerű ötlet, küldjél most. Most rögtön.
De most itt vagyok.
Kérlek Rolf, küldj táviratot. Elkezdem neked.
Kedves Liza...
Szeretném neked elmondani hogy érzek irántad. Stop.
De sajnos a távirat számomra elég költséges dolog.
Üdvözlettel Rolf.
Üdvözlettel?
Nem tetszik? Nem tetszik.
Szeretettel?
Választ nem kapok?
Kedves Rolf. Stop.
Gondol rád, a te Lizád.
Olyan jó volna ha nem kellene nap mint nap apa távirataira várnunk.
És találkozhatnánk.
Várj, lássuk csak.
Hozhatnék táviratot...
Schneider ezredesnek.
Berlinből jött ide...
és senki sem tudja hogy itt van.
Apádnak se szóljál, jó?
Miért ne?
Azért mert apád annyira osztrák.
De hát mind azok vagyunk.
Tudod nagyon sokan haragszanak ránk,
mert nem vagyunk németek.
Képesek lennének...
Remélem apád nem fog bajba keveredni.
Apa miatt ne izgulj. Nagyon magas rangú tiszt.
Még a császár is kitüntette.
Tudom, miatta nem izgulok. A lánya miatt viszont igen.
Miattam, miért?
Mert te olyan... -Igen?
Te olyan gyerek vagy még.
Már 16 éves vagyok. De hát miért?
Számodra, kislány, még üres a szín,
S csak most gyúlnak majd a fények.
Olyan vagy, akár egy üres papir,
Mit ír rád vajon az élet?
Mit ír...
Tizenhat vagy már, majdnem tizenhét
Ideje látnod hát:
óvatosabbnak kell ezentúl lenned,
Ez már az ifjúság!
Tizenhat vagy már, majdnem tizenhét,
Utánnad koslat már...
Sok mohó fickó és buta fajankó,
És mi mindent felkínál!
A férfiak világáról, nem tudsz még semmit sem,
Szégyenlős, félénk, rémült vagy. -Kérdezz hát engem!
Mert kell egy idősebb, bölcsebb jóbarát.
Aki megmondja, hogy mit tégy,
Tizenhét vagyok én, majdnem tizennyolc,
Bennem bízhatsz épp!
Tizenhat vagyok én, majdnem tizenhét,
Naiv talán kissé,
Ha azt mondják rám, hogy csinos vagyok,
Azonnal elhinném!
Tizenhat vagyok én, majdnem tizenhét,
Csupa ártatlanság,
Tudom, a dendik isszák a brandyt,
De nem tudok semmi mást!
A férfiak világáról
Nem tudok semmit sem,
Szégyenlős, félénk, rémült vagyok, segíts hát engem!
Mert kell egy idősebb, bölcsebb jóbarát,
Aki megmondja, mit hogy tégy,
Tizenhét vagy már , mindjárt tizennyolc,
Benned bizhatok épp!
Tessék.
Schmidt asszony!
A ruhára való Maria kisasszony.
A kapitány úr küldte a városból.
Ó de gyönyörű. Még soha nem volt ilyen finom ruhaanyagom.
Mondja, maga szerint kérhetnék még ruhaanyagot a kapitány úrtól?
Hány toalettre van még szüksége?
Nem nekem a gyerekeknek. Játszóruhát varrnék nekik.
Ezek a gyerekek nem játszanak. Csak sétálnak.
Mondja ez mindig így volt?
Amióta a kapitány úr felesége meghalt,
olyan ez a ház mint egy hajó, ahol ő a kapitány.
Sípjelek, parancsok és semmi zene, semmi nevetés,
semmi ami őrá emlékezteti. Igy van ez a gyerekekkel is.
Dehát ez szőrnyű!
Hát igen.
Tetszik a szobája? Itt nemsokára új függönyök lesznek.
Miért mi a baj ezekkel?
Semmi. De újakat rendelt a kapitány.
De nekem ezek is megfelelnek.
Jó éjszakát.
Asszonyom, gondolja hogy holnap reggel szólhatok az anyag miatt?
Ő korán reggel már Bécsbe utazik.
Igen persze. Mennyi ideig marad?
Hát az attól függ.
Legutóbb a bárónőnél egy egész hónapot töltött.
Ilyeneket nem volna szabad mondanom magának, hiszen alig ismerjük egymást.
Nagyon úgy néz ki hogy a kapitány úr el fogja venni feleségül a bárónőt
úgy nyár vége felé.
Az csodálatos lenne. Lesz anyja a gyerekeknek!
Igen...
...hát akkor jó éjt.
Jó éjt.
Atyám most már tudom, hogy miért küldtél ide.
Hogy felkészítsem a gyerekeket az új anyához.
És imádkozni fogok a család boldogságáért.
Isten áldja a kapitányt és Isten áldja Lizát és Fridrichet.
Isten áldja Lujzát, Brigittát, Mártát és a kis Grétit.
És hogy is hívják a másik kisfiút?
Isten áldja a másik kisfiút.
Isten áldja a főnőkasszonyt és Margharete nővért.
És mindenkit a kolostorban.
Még valamit Lizával kapcsolatban.
Ha tudná, hogy a barátja vagyok, segíts, hogy tudjam mit szeretne.
Úgye nem fog elárulni?
Segíts hogy megértő legyek és úgy cselekedjek ahogy kell.
Az Atya, a Fiú és Szentlélek nevében Ámen.
Kimentem sétálni de korábban zárták be az ajtót és nem akartam felzavarni az egész házat.
Láttam hogy nyitva van az ablak...
Nem fogja elmondani apának, ugye?
Hogy a csudába másztál fel?
Sokszor felmászunk, hogy megtréfáljuk a nevelőnőket.
Lujza akár egy marék pókkal is fel tud mászni.
Pókokkal?
Liza...
Egyedül sétáltál a kertben?
Ha kimossuk a ruhádat senki nem fogja megtudni a dolgot.
Adok valami mást.
Vedd le gyorsan és áztasd be a fürdőkádba...
Aztán ülj le az ágyra. Beszélgetünk, jó?
Azt hittem nincs szükségem nevelőnőre, de mégiscsak van.
Gréti, te félsz?
Megijedtél a dörgéstől, igaz? Na gyere bújj ide szépen.
És a többiek?
Ők alszanak. Nem félnek.
Nem? Nézd.
Gyertek ide fel az ágyra.
Komolyan? Most az egyszer.
Most már csak a fiúk hiányoznak.
Ők biztosan nem jönnek, a fiúk bátrak.
Ti is megijedtetek ugye?
Nem dehogy, csak kiváncsiak voltunk hogy Maga félt-e?
Ez nagyon kedves volt tőled Fridrich.
Nem az én ötletem volt, hanem Kurt-é.
Kurt! Igen ő a másik kisfiú! Isten áldja.
Miért dörög az ég?
Tudod a villám mond valamit a dörgésnek és a dörgés visszafelel.
A villám biztosan csúnyát mond.
Nem dehogy.
Különben nem haragudna rá a dörgés. Én mindjárt sírni fogok.
Amikor boldogtalannak érzem magam, szép dolgokat képzelek el.
-Például mit?
Nézzük csak, mit is...
Nárciszt...
és zöld rétet,
csillagos eget, dérlepte rózsát,
és kiscica bajszát,
bégető nyájat és kesztyűt és sálat,
masnis kis csomagot, benne a kincs:
ezek a képek a kedvenceim.
Pónit, vagy almából fenyőfa díszét,
kuglófot, száncsengőt, főtt tészta izét,
vadludak szárnyát, hogy lebbenve int:
ezek a képek a kedvenceim.
Lányokat kék övben, hófehér ingben,
hópelyhet, ahogy az orromra libben,
tájat, mely fölött már tavasz kering,
ezek a képek a kedvenceim.
Kutya ha mar darázs ha csíp, szomorú vagyok,
erre a sok képre gondolok, s a kedvem máris jobb!
-Ez tényleg segít? Hát persze!
-Te mit szeretsz?
- A kutyatejet!
-A karácsonyt!
-A kis nyuszikat!
-A kigyókat!
-A szünetet!
-A párnacsatát!
-A táviratot! -A születésnapokat!
-Az ajándékokat! -A katicákat!
-A tüsszentést! -Egészségedre!
-Na, látjátok!
Dérlepte rózsát és kiscica bajszát,
bégető nyájat és kesztyűt és sálat,
masnis kis csomagot, benne a kincs:
ezek a képek a kedvenceim.
Pónit, vagy almából fenyőfa díszét
kuglófot, száncsengőt, főtt tészta izét,
vadludak szárnyát, hogy lebbenve int:
ezek a képek a kedvenceim.
Együtt!
Lányokat kék övben, hófehér ingben,
hópelyhet, ahogy az orromra libben
tájat, mely fölött már tavasz kering,
ezek a képek a kedvenceim.
Kutya ha mar...
Hello!
Kisasszony, nem megmondtam,
hogy a takaródó szigorúan értendő ebben a házban?
A gyerekek féltek a vihartól és azt hittem hogy...
De megmondta.
És mondja maga képtelen végrehajtani az ilyen egyszerű utasításokat?
Égszakadás esetén igen.
Liza?
Hová tüntél vacsora közben?
Hát... azt történt, hogy... -Igen?
Apa én, én csak...
Liza bizonyára azt szeretné mondani,
hogy az éjjel egy kicsit elbeszélgettünk egymással.
De most aztán igazán későre jár.
Egy-kettő indulás menjetek most már aludni.
Kisasszony, ugye tisztában van azzal hogy én holnap elutazom?
Azzal is tisztában van, hogy ebben a házban legfontosabb a fegyelem?
Remélem, hogy mire visszajövök némi rendet találok.
Kapitány...
Mielőtt elmegy szeretnék önnel beszélni a gyerekek ruhájáról.
Maria kisasszony... Szeretnék játszóruhákat varrni.
Azt hiszem maga nagyon sokmindent szeretne ami lehetetlen.
Dehiszen gyerekek.
Igen, és én vagyok az apjuk.
Jó éjt.
Lányokat kék övben, hófehér ingben...
Kutya ha mar, darázs ha csíp,
vagy szomorú vagyok,
erre a sok képre gondolok,
s a kedvem máris jobb!
Nézzetek csak oda!
De gyönyörű! De szép!
Gyertek! Menjünk.
Maria kisasszony!
Ugye mindennap ide jövünk?
Nem volna egy kicsit unalmas Lujza? De lehet.
Akkor kétnaponta.
Akkor volt utoljára ilyen jó, amikor beenyveztük Josephina kisasszony fogkeféjét.
Ti olyan helyes gyerekek vagytok.
Nem is értem hogy lehetnek ilyen rossz vicceitek.
Pedig érthető. Mire jó ez az egész?
Igy legalább ránk figyelnek. -Igen.
Á, értem.
Ki kell találnunk valamit.
Figyelem gyerekek! Gyertek ide.
Mit fogunk csinálni?
Egy dalt tanulunk, amit előadunk a bárónőnek.
Apa nem hiszem hogy örülne ennek.
Majd kiderül próbáljuk meg. Na, milyen dalokat tudtok?
Mi nem tudunk dalokat.
-Egyet sem?
Nem is tudunk énekelni.
Akkor egy-kettő, gyorsan elkezdünk tanulni.
De hogyan?
Hát kezdjük az elején a dolgot, az elején kezdeni jó.
Mert az olvasást hogy kezdik?
A,B,C
Hát az éneklést így kezdik: dó - ré - mi
az első három halljam, mi? A dó - ré - mi.
Ó, ez még túl nehéz nektek.
Dó - ha dúdolsz, így kezdd: dó.
Ré - egy régen látott rét.
Mi - mi együtt ez a mí.
Fá - a fák fölött az ég.
Szó - a dallam szól.
Lá - ez követi a szót.
Ti - ti tudjátok is már.
Hogy lám újra itt a dó.
Dó - ha dúdolsz, így kezdd: dó
Ré - egy régen látott rét
Mi - mi együtt ez a mí.
Fá - a fák fölött az ég.
Szó - a dallam szól.
Lá - ez követi a szót.
Ti - ti tudjátok is már.
Hogy lám újra itt a dó.
Gyerekek, a dó ré mi fá és a többi hang segítségével bármilyen dalt felépíthetünk.
A hangok sorrendjének a változtatásával számtalan dalt tudtok majd elénekelni.
Figyeljetek!
Na halljam!
És most egyszerre az egészet!
Nagyon jó!
Dehát ennek nincs szövege!
Mi majd írunk hozzá. Minden hanghoz egy szót.
Figyeljetek!
Minden dallam kézre áll annak, aki szolmizál!
Együtt!
Minden dallam kézre áll annak, aki szolmizál!
Csodálatosak itt a hegyek. Valóban lenyűgözöek.
Ugye tudod, hogy érted van mindez?
Ó...
Az az érzésem bármiről is legyen szó, Georg mindig a helyzet magaslatára szeretne emelkedni.
Ne szellemeskedj, mert visszavonom a meghívást.
Nem is te hívtál meg, én hívattam meg magam.
Hát persze.
Neked kiséretre volt szükséged, nekem fedélre a fejem fölé...
ahol jól főznek, és persze kitűnő borok is vannak és az árak is elfogadhatok.
Max, fogd már vissza magad.
Ugyan már! Én semmi rosszat nem mondtam.
Halljátok ezt?
Kolostorban énekelnek.
És gyönyörűen.
Nagyon jó.
Épp ideje hogy felfedezzem ezt a környéket.
Valahol a világon remek kóruscsapat vár rám, hogy felfedezzem
és szerepeltessem majd őket, a híres salzburgi fesztiválon.
Tiéd a pénz, ővék a hírnév.
Ez így tényleg nem fair, de idővel másképp lesz.
Egyszer én is híres leszek.
Te jó ég, mi ez?
Semmi, néhány vásott kölyök.
Olyan izgalmas itt minden, Georg. Kettesben veled.
Hegyek, fák, tavak mi van ezen olyan izgalmas?
Nem egészen erről van szó.
Á, szóval én volnék izgalmas?
Olyan lehetetlen ez?
Nem csak kevéssé valószínű.
Jaj, már megint alábecsülöd magad.
Ez a legklasszabb bennem.
Tudod Georg, itt valahogy kevésbé rejtélyesnek tűnsz a számomra.
Természetesebben viselkedem? - Igen, sokkal.
Azt akarod mondani hogy otthonosabban érzem magam a madarak és a virágok között...
...ahol a szellő úgy borzolja a fák koronáját mint a tenger?
Milyen költői!
Igen. Szerintem is az.
Dehát itt otthonosabb mint Bécsben.
Káprázatos szalonokban, ahol unalmas figurákkal kell fecsegni.
Pezsgőtől egész mámorosan,
Strauss andalító zenéjére csetlünk-botlunk kedvesem.
Ugye, jól látom a dolgot? Többé-kevésbé igen.
Nagyon örülök hogy egyetértünk.
Nagyon tetszik itt minden Georg, ez a csend ez a béke.
Hogy-hogy olyan gyakran itthagyod?
Úgy csinálok mintha rengeteg dolgom lenne. Úgy érzem mintha értelme volna az életemnek.
Talán az emlékek elől menekülsz!
De az is lehet hogy valami más kötött le.
Akkor hát ezért látogattál Bécsbe olyan gyakran!
Vagy csak a szórakozás kedvéért?
Nemhinném hogy pusztán szórakozás vagy a számomra!
Miért, szerinted milyen vagyok Georg?
Kedves...
...bájos, okos, elbűvölő, kítűnő háziasszony...
...és ne haragudj ezért de valamennyire a megváltóm is.
Ó de prózaian hangzik.
Talán eddig még nem beszéltem erről, de tudnod kell...
...hogy te újra értelmet adtál az életemnek.
Az igaz hogy kellemes társaság vagyok,
Bécsben remek barátokkal körülvéve,
nagy társasági életet élek, nagyszerű partikat adok.
Igen.
De ettől eltekintve én, én csak egy gazdag és független nő vagyok...
...akinek pont te kellesz.
Uram, kér még rétest?
Ez hányadik? A harmadik.
Akkor ez az utolsó.
Te mindig eszel Max? Bánatos lehetsz!
Már hónapok óta próbálom elcsábítani ezt kvartettet Sol Hurokból.
És mire jutottál?
Tegnap Sascha Petrienek sikerült és ettől szétrobbanok.
Max az a lényeg, hogy jóban légy magaddal.
Fel kellet hívnom Párizst, Rómát, Stokholmot.
Igen, Georg telefonján.
Mi mást tehettem volna?
Ó de szeretem a gazdagokat! Azt ahogyan élnek és ahogyan én élek...
Hol lehetnek a gyerekek?
Talán megtudták hogy jövök és előlem bújkálnak.
Azért üdvözölhetnének téged!
Max, próbálj meg kilépni önmagadból és légy kedves!
Nos?
Nos, micsoda?
Elhatározásra birtad Georgot? Lesz esküvő?
Az lehet hogy lesz! -Komolyan?
De nem feltétlenül az enyém. -Te miket beszélsz!
Ne üsd bele mindenbe az orrodat Max! Nagyon kedvelem Georgot, de ez az egész nem játék.
Tudod mekkora gyerek vagyok, én szeretem a játékokat.
Mondj el Maxnek minden apró-cseprő intim és érdekes részletet.
Nézd azért vagyok itt, úgy érzem hogy most fog eldőlni a dolog.
Hát persze, dehisz ez nyilvánvaló.
Nem könnyű eset.
Ahogy én ismerlek kedvesem, meg fogod oldani.
Nem hétköznapi ember.
De nem ám! Gazdag.
A felesége nagy űrt hagyott maga után.
A te férjed viszont nagy vagyont hagyott maga után.
Ó Max olyan szörnyű vagy.
Ti mind a ketten közel álltok hozzám, ezért szeretném hogy összeházasodjatok.
A családban kell hogy maradjon az a sok pénz.
Mit csinál maga ott?
Jaj kapitány úr, nem tudtam...
...csak hogy nem láttam hogy maga.
Heil Hitler!
Ki maga?
Táviratot hoztam Detweiler úrnak.
Az én volnék. Igen uram.
Azonnal tünjön el, de gyorsan!
Jaj Georg, ez csak egy fiatal gyerek.
Én viszont csak egy osztrák.
Mit édekel a politika? Az a lényeg, hogy téged ne érintsen.
Max többet ilyet ne merj mondani!
Nekem nincs politikai meggyőződésem. Mit csináljak ha másoknak van?
Tiszteld a másokét!
Ennyit megtehetsz.
Hello...
Messze vagy, merre jársz?
Valahol egy eltűnő világban.
És visszahozhatlak valahogyan az én világomba?
Papa...papa Ott van apa.
Ó...kapitány úr hazajött!
Kifelé a vízből, de azonnal.
Maga biztosan a bárónő!
Jaj bőrig áztam. Én is.
Vigyázz!
A hölgy Schraeder báróné.
Ezek pedig a gyerekeim.
Nagyon örülök.
Befelé mindenki, öltözzetek fel rendesen és gyertek vissza. Indulás.
Kisasszony maga marad.
Én azt hiszem megnézem Maxet mit csinál.
Nos kisasszony...
...kérem válaszoljon őszintén.
Igen kapitány.
Lehetséges e vagy talán csak képzelődőm?
Lehetséges-e hogy az én gyerekeim a mai napon fára másztak?
Igen, kapitány.
Értem.
És honnan vannak ezek a kis,kis...
Játszóruhák. Szóval, játszóruhák.
Én vartam őket. A kiselejtezett függönyanyagból.
Igazán?
Rengeteg szép ruhájuk van, de ezt többet hordták.
Kisasszony, azt akarja ezzel mondani hogy az én gyerekeim...
...ezekben a rongyokban sétáltak esetleg saltzburg utcáin?
Igen, és nagyszerűen érezték magukat.
Uniformisaik vannak. Olyanok mint a kényszerzubbonyok.
Hogy mer ilyet mondani?
Hogy játszanak nyugodtan a gyerekek, ha arra kell vigyázniuk hogy ne piszkitsák be a ruháikat...
Sose panaszkodtak emiatt.
Nem is mernének. Nagyon szeretik magát, de félnek magától.
Nem vagyok kiváncsi a maga véleményére.
Pedig igenis végig kell hallgatnia amit mondani akarok.
Nagyon kérem fejezze be amig szépen mondom!
Nem, nem fejezem be hallgasson végig.
Kezdjük Lizával. Maholnap felnőtt nő lesz és maga egyáltalán nem is ismeri.
És Fridrich előbb utóbb ő is férfi szeretne lenni és mondja kitől vegyen példát?
Hogy mer maga a fiamról beszélni?
Brigitta is sok mindent elmondana ha hagyná hogy közelebb kerüljön magához.
És Kurt is azért tetteti magát keménynek hogy ne látszódjék rajta a fájdalom.
Kisasszony, hagyja abba....
A többiek is Lujzát még nem ismerem eléggé, de a kicsik is csak szeretni kell ennyi az egész, nem érti?
Ó kérem kapitány szeresse, szeresse őket.
Ezt nem vagyok hajlandó tovább hallgatni.
De én még nem fejeztem be! De igenis befejezte! Kapitány!
Kisasszony...
...és most azonnal összepakolja a holmiját és visszamegy a kolostorba.
Mi ez?
Énekelnek.
Azt hallom, hogy énekelnek. De kik énekelnek?
A gyerekek.
A gyerekek?
Én tanítottam nekik ezt a dalt.
De gyönyörüek. Sose mondtad, hogy ilyen elbüvőlőek a gyerekeid.
Maradjatok itt.
Kisasszony!
Szörnyen viselkedtem, bocsásson meg!
Az az én legnagyobb hibám, hogy szókimondó vagyok.
Igaza volt.
Nem ismerem a gyerekeimet.
De még nem késő. Annyira vágynak a szeretetére.
Maga visszahozta a zenét a házba. Ez nagy dolog.
Kisasszony!
Azt akarom hogy maradjon!
Azazhogy, kérem maradjon.
Szívesen segítenék.
Már segített. Többet mint hinné.
Kezdhetjük?
Függöny!
Messzi hegyek közt élt egy pásztor.
Dalra fakadt a hegyen jópárszor.
Halloták a közel őt és távol:
jöttek a hangok a fiú torkából.
Marta! Marta!
Gréti a herceget!
Néz ki a herceg a kastélyából:
hallják városon, úton, bárhol,
lebben az égen a bús ködfátyol.
Hangja a kocsmák zsivaján át szól.
Copfos kislány hallja a pásztort,
dalra fakadva felel neki párszor.
Hallja az anyja, a dal csupa mámor.
Boldog a kislány boldog a pásztor!
Copfos kislány hallja a pásztort,
dalra fakadva felel neki párszor.
Hallja az anyja, a dal csupa mámor.
Boldog a kislány boldog a pásztor!
Bravó, bravó, bravó!
Nagyszerű, igazán nagyszerű!
Tényleg itt maradhat a bábszinház Max bácsi?
Komolyan Max bácsi? Igen kedveseim.
Különben miért küldettem volna a csekket apátok cimére?
Hurrá, hurrá!!
Ez szép munka volt!
Tényleg nagyon-nagyon tetszett!
A maga gyerekei.
Drágám létezik egyáltalán olyan amihez maga nem ért?
Azt hiszem nem lennék jó apáca.
Szivesen segítek.
Egy kis figyelmet kérek! Szeretnék bejelenteni valamit.
Meglepetéssel szolgálok.
Hosszú ideig tartó keresés után remek kórust találtam ma,
amely majd megnyitja a salzburgi fesztivált.
Gratulálok Max. És mond kikkel kisérletezel ezuttal?
Ha-ha.
Nem valami nem valami régi kedvenc?
Ujabb ötlet?
Lássuk csak.
A Klopmann kórus?
Nem, nem talált.
Árulja el!
Egy énekcsoport, egyetlen család alkotja, nem fogod kitalálni.
Hát ez nagyszerű ötlet! És kinek a családja?
A tied.
A fesztivál szenzációja lesz.
Mi olyan mulatságos?
Te kedves Max.
Kicsit drága vagy, de nagyon vicces.
Hallotad őket, szenzációsak!
-Nem Max!
Pedig nagyszerű ötlet, legalábbis eredeti.
Max az én gyerekeim nem szerepelnek a nyilvánosság előtt.
De legalább megpróbáltam!
Gyerekek, mit fogunk most hallani?
A szavazás döntött.
Maga következik.
Ezt nem...
...értem.
Kérem!
Nem...nem...nem
Úgy hallottam régebben nagyon szépen játszott.
Az lehet, de az nagyon nagyon régen volt.
-Én emlékszem rá Apa!
Játsz egy kicsit Apa... Légy szives.
Rendben.
Miért nem mondtad? Mit?
Hogy hozzam el a harmónikámat?
Kis gyopár, kis gyopár,
minden reggel, ha látlak,
hófehér kis virág,
látom, örülsz, hogy láthatsz.
Havon nőtt, kis fehér virág,
nőjj mindig ezen a tájon.
Kis gyopár, kis gyopár,
légy áldás az én házamon!
Kis gyopár, kis gyopár,
minden reggel, ha látlak,
hófehér kis virág,
látom, örülsz, hogy láthatsz.
Havon nőtt, kis fehér virág,
nőjj mindig ezen a tájon.
Kis gyopár, kis gyopár,
légy áldás az én házamon!
Georg, nagyon örülnék, ha te is csatlakoznál a csapathoz.
Von Trapp családi kórus.
Remek ötletem támadt Georg!
Töltsük be ezt a házat muzsikával.
Szeretném ha partit rendeznél addig amig itt vagyok.
Partit? Igen...Apa, kérlek!
Azt hiszem épp itt az ideje, hogy megismerjem a barátaidat itt Salzburgban.
Nem gondolod?
Lehet hogy igazad van.
Gyerekek ideje, hogy lefeküdjetek. Kívánjatok jó éjszakát.
Jó éjt. Jó éjt. Jó éjszakát. Jó éjszakát bárónő.
Gyertek, gyertek.
Ez lesz az első partim papa.
Jó estét Zeller úr. Jó estét. Schraeder bárónő.
Jó estét.
Bárónő.
Nagyon örülök. Jó estét.
Kár hogy nem raktak ki még nagyobb osztrák zászlót a hallba, nemigaz?
Olyan gyönyörűek a nők!
Szerintem mind ronda.
Csak azért mondod ezt mert félsz tőlük.
Ugyan csak a felnőtt férfiak félnek tőlük.
Szerintem a férfiak gyönyörűek.
Hát te csak tudod.
Liza, te kivel táncolsz?
Senkivel.
Ó...igen.
Szabad egy táncra?
Ezer örömmel uram.
Nem mondtátok, hogy még táncolni is tudtok.
Nem akartuk hogy megtáncoltasson minket. A mi családunk táncos család.
Most mit játszanak?
Egy jellegzetes oszrták néptáncot.
Ah, bemutatná?
Kislánykoromban táncoltam utoljára.
Biztosan emlékszik még rá. Kérem!
Nos...
Jó rendben. Gyere ide.
Te meghajolsz én pukedlizom.
Nagyon jó. És most arra elindulunk.
Figyelj! 1-2-3..1-2-3...és együtt lépünk hopp...
...lép hopp, lép hopp...
...és most lép és hopp és most megfordulunk.
Ne nyögjél. Igy, hopp lép hopp és fordul.
Ó Kurt ezt még gyakorolnod kell.
Kurt! Megengeded?
Többre nem emlékszem.
Milyen piros az arca.
Nem gondoltam volna, hogy valaha is táncolni fogok.
Gyönyörűen csináltátok, igazán szép pár.
Ideje hogy a gyerekek lefeküdjenek.
Igen máris csak egy pillanat még van valami meglepetésünk. Igaz?
Igen. Gyertek gyorsan, siessetek.
Látod kár volt aggódni Georg, igazán minden flottul zajlik a partin.
Elég hűvős van ma igaz?
Azt nem mondanám. Nem bánnám ha hűvősebb lenne.
Hölgyeim és uraim.
Házigazdánk gyermekei szeretnének jó éjszakát kivánni.
Milyen bánatosan szól az óraütés
és a harang is búsan zúg,
és kiugrik az órából egy csöppnyi madár,
és azt rikoltja, hogy kakukk!
Ez így van este mindig, s ez minket arra indít,
hogy most jó éjt mondjunk!
So long, farewell auf Wiederdeersehen, good night!
De kár, de kár hogy búcsúzunk, de kár!
Ágyő, ágyő, mindenkinek agyő.
Ha nagy lennék, már pezsgőt kóstolnék.
Igen?
Nem!
Sóhajtva bár, de Isten veletek!
Aludni jó - ez hazugság, nem megy.
Még itt, már ott: a bucsú perce ez.
A nap lement és én most felmegyek.
Fantasztikus! Képzeld el őket a fesztiválon!
Várjon kisasszony beszélni akarok magával. Elnézést, de nekem mennem kell.
Georg, csak nem hagyod, hogy ez az ifjú hölgy elhagyja a társaságunkat?
Nagyon köszönöm. Várjon egy pillanatra.
Georg légy szives...
Kisasszony maradhat ha akar.
Szeretném, ha a vacsora partnerem lenne.
Ez üzlet.
Franz, legyen szives terítsen mellém a kisasszony számára.
Igen, ahogy parancsolja uram.
Mindent meg lehet oldani nem?
Dehogyisnem.
Azt hiszem nem megfelelő az öltözékem.
Öltözzön át, megvárjuk.
Kapitány úr, igazán nagyon büszke lehet a gyerekeire.
Köszönöm bárónő.
Nincs is annál gyönyörűbb a szép dolgok kifejezésére országunkban
mint a gyermekeink ártatlan hangja.
Egy pillanat báró úr. Maga szerint Ausztria az erény monopoliumának birtokában van?
Zeller úr!
Tudja mi jobban szerertjük az ártatlan osztrák gyerekhangot mint a kemény németet.
Köztudott, hogy a stucc a homokba dugja a fejét, úgy tűnik néha zászlóba.
Talán azok akik szerint az Anschlussra sor kerül,
márpedig sor kerül rá kapitány, mély benyomást tennének önre..
..ha dalba foglalnák szavaikat.
Ha a nácik elfoglalják Ausztriát, semmi kétség hogy maga lesz a főharsonás.
Milyen hizelgő!
Őn félreértett. Sértésnek szántam.
Kedves öntől hogy segíteni szeretne.
Örömmel Maria.
De azt hiszem nincsen olyan ruhám, ami megfelelő lenne.
Hát hol van az a gyönyörű kis ruha, amit a minap viselt...
...amikor a kapitány le nem vette a szemét magáról?
Ezt hogy értsem?
Kedvesem mindketten nők vagyunk, és észrevesszük azt amikor egy férfi felfigyel ránk.
Ez az a ruha.
A kapitány mindenre és mindenkire figyel.
Semmi értelme hogy védekezzen Maria. Maga nagyon vonzó nő.
Nem is lenne igazi férfi ha nem figyelt volna fel magára.
Remélem csak tréfál.
Egyáltalán nem.
De én nem csináltam semmit.
Nem azon múlik Maria.
Nincs a férfi számára ellenálhatatlanabb mint egy szerelmes nő.
Szerelmes nő?
Hát persze.
És az a kedves benne, hogy azt hiszi szerelmes magába.
De ez nem igaz.
Hát nem vette észre ahogyan a szemébe nézett?
És tudja amikor az előbb táncoltak, maga nagyon elpirult.
Ne vegye a szívére. Nála nagyon hamar el fog múlni a dolog. A férfiak ilyenek.
Akkor mennem kell. Nem maradhatok itt.
Segíthetek valamiben?
Nem köszönöm.
Vagyis...
...kérem erről soha beszéljen neki.
Nem fogok. Hiszen ez természetes.
Minden jót Maria.
Biztosan nagyszerű apáca lesz.
Kérsz egy kis pezsgőt?
Úgy mintha jókedvünk volna. Egészségedre.
Te tudsz valamit.
Az lehet.
Ha olyan okos vagy, mond meg hogyan vegyem rá Georgot, hogy beleegyezen a szereplésbe?
Ott kell lenniük a fesztiválon. Elza ezt Ausztriáért teszem.
Meg egy kicsit magadért. Talán igen.
Te mondd arra nem gondoltál, hogy én is hatással lehetnék rá?
Micsoda mulatság!
Négy.. ..Én az ötös vagyok
Tényleg..
...kettő...
Bárónő, nem baj ha most abbahagyjuk a játékot? Elfáradtam.
Persze ahogy akarjátok. Holnap folytajuk.
Olyan megnyugtató ez a környezet, nem?
Igyál limonádét.
Hát nem könnyű velük!
Örömmel gondolok arra, hogy hét kisgyermek anyja leszel.
Hogy fogsz boldogulni velük?
Óh Max!
Nem hallottál még soha az internátusnak nevezett remek intézményről?
Te kis cselszővő!
Max bácsi, apa hol van?
Azt hiszem a házban.
Olyan savanyúak vagytok. Mi bajotok?
Semmi.
Gyerekek, tartsunk most bemutatót.
De milyet?
Játszuk azt hogy a fesztivál szinpadon vagyunk.
Nekem nincs kedvem énekelni. Maria kisasszony nélkül nekem sincs.
Liza hozd a gitárt!
Gyerünk Marta!
Gyerünk álljatok össze ahogy szoktatok. Neee....
Gyerünk már, ne nyafogjatok annyit!
Vidáman. Liza add meg a kezdőhangot.
És most mindent adjatok bele!
Fridrich, Gréti miért hallgattok?
Én nem tudok, mert az ujjam bibis.
Dehát olyan gyönyörűen énekeltél a partin!
Na gyerünk! Énekeljetek valamit, bármit amit jól tudtok,és legyetek vidámak.
Kezd el Liza!
Akartak az én szórakoztatásomra énekelni.
Remek csak folytassátok!
Kérsz valami frissitőt Georg?
Nem köszönöm.
Apa?
Igen Brigitta?
Igaz az hogy Maria kisasszony nem fog visszajönni?
Maria kisasszony? Igen úgy tűnik igaz.
Hát ez meg micsoda?
Limonádé...
...Egy kis rummal izesítve.
Én ezt nem tudom elhinni apa.
Mit nem hiszel el? Amit az előbb mondtál.
Áhh a kisasszonyról. Nem mondtam hogy mit írt?
Hogy lehet ez?
Azt írta hogy nagyon hiányzott neki a kolostor. Vissza kellett mennie.
Hát ennyi az egész.
Hát azt hiszem megkostolom ezt a löttyöt.
De hát el sem köszönt tőlünk.
Levélben elköszönt.
Jó, de az nem ugyanaz.
Tessék remélem izleni fog.
Csak ne lenne rózsaszín.
Apa?
Ki lesz most az új nevelőnönk?
Nos.
Mostantól nem lesz nevelőnőtök. Soha.
Nem lesz? Nem.
Új mamátok lesz.
Új mamánk?
Tegnap este mindent megbeszéltünk. És nagyon-nagyon boldogok leszünk.
Jó-jó Elég már menj.
Tessék gyermekeim.
A nevem Liza. Tessék Liza.
Mi, a testvéreim és én Maria kisasszonyt keressük.
Maria kisasszonyt?
Óh Mariát.
Gyertek be.
Itt várjatok.
Én Margarita nővér vagyok. Hallom Maria felől érdeklőttetek.
Beszélnünk kell vele. Szólna neki hogy itt vagyunk?
Attól tartok hogy ez lehetetlen.
Szólnia kell neki! Ő a nevelőnőnk. Vissza kell jönnie.
Még el sem köszönt tőlünk. Nagyon fontos...
Tényleg csak beszélni szeretnénk vele.
Igazán nagyon sajnálom, de Maria teljesen visszavonult.
Senkit sem akar látni.
Nekünk örülni fog. Ebben biztos vagyok.
A bibis ujjamat is látnia kell.
Jó kedvesem majd máskor. Szólok neki hogy itt voltatok.
Nagyon kedves tőletek...Kérem, kérem....
Menjetek szépen.
Étrse meg. Fontos lenne.
Hivja ide igazán.
Viszontlátásra.
Kik voltak ezek Margarita nővér?
A von Trapp gyerekek. Mariához jöttek.
Hallgat még minidig vagy magának mondott már valamit?
Egyetlen szót sem szólt az imádságon kivül.
Szegényke.
Nagyon furcsa. Úgy tünik örül annak hogy visszajött...
...és mégis valahogy boldogtalan.
Talán nem kellett volna olyan sokáig magára hagyni.
Küldje majd be hozzám, azt hiszem beszélnem kell vele.
Igen Anyám.
Aguszta nővér. Kisérje az új poszulásunkat az öltözöbe.
Isten áldja gyermekem.
Tessék.
Kérem vezesse be.
Gondterhelt vagy. Sajnálom.
Tisztelendő anyám.
Miért küldtek vissza hozzánk?
Én magamtól jöttem el, nem ők küldtek.
Ülj le Maria.
Mondd el mi történt.
Az hogy...
...hogy nagyon megijedtem.
Megijedtél? Rosszul bántak veled?
Óh, dehogy! Nem én csak összezavarodtam...
...úgy éreztem...
...mint még soha nem éreztem így.
Nem maradhattam ott, én tudtam hogy itt biztonságban leszek.
Maria, kolostorunk nem menedékhely, ezt tudnod kell.
Mi az ami gondot okozott?
Nem akarom többé látni.
Kit?
Köszönöm Margarita nővér.
Von Trapp kapitányt?
Beleszerettél?
Azt én nem tudom. Nem tudom!
A bárónő azt mondta, azt mondta hogy a kapitány szerelmes belém,
de én nem akartam elhinni.
Tényleg előfordult hogy néztük egymást, alig kapok levegőt.
Tudtára adtad hogy mit érzel?
Talán akaratomon kivül,
nekem Isten küldetését kell teljesítenem.
Azt hiszem én nem szerethetek mást.
Én nem maradhattam ott, nem maradhattam!
Szivesen fogadalmat teszek, akár most rögtön.
Kérem segítsen!
Maria!
Egy férfi és egy nő szeretete is szent dolog.
És benned rengeteg szeretet van.
Ki kell derítened hogy Isten mit akar, kire áldozzad.
Dehiszen Isten előtt teljesen elköteleztem magam.
Istent nem szereted attól kevésbé ha ezt a férfit is szereted.
Nos...
...most rajtad a sor.
Vissza kell menned.
Anyám ne kérjen tőlem ilyesmit. Könyörgök hadd maradjak itt.
Maria ne akarj elzárkozni a felmerülő problémák elől. Nézz szembe velük.
Azt az életet kell élned amire születtél.
Nézd mennyi hegy vár és mennyi út,
és minden úton előbbre jutsz.
Nézd, mennyi hegy vár. Folyó vagy ér,
még hány szivárvány, míg célodhoz érsz!
A célod egy álom, de ha szeretni tudsz,
napra nap, évre év, célhoz visz majd az út!
Nézd, mennyi hegy vár. Folyó vagy ér,
még hány szivárvány, míg célodhoz érsz!
A célod egy álom, de ha szeretni tudsz,
napra napra, évre év, célhoz visz majd az út!
Nézd, mennyi hegy vár. Folyó vagy ér,
még hány szivárvány, míg célodhoz érsz!
Nem vagyok hozzászokva, hogy a gyerekeim titkolozzanak előttem.
Apa mi nem titkolozunk.
És nem vagyok hozzászokva, hogy a gyermekeim késsenek a vacsoráról.
Kifutottunk az időből.
Igen... igen...
Ki hajlandó megmondani az igazságot? Fridrich?
Brigitta?
Liza?
Apa, te mit gondolsz hol voltunk?
Hát...
Ha nem is hiszel nekünk biztosan van valami ötleted hol voltunk.
Aha, Marta!
Igen apa.
Te mondd meg.
De Fridrich már elmondta. Elmentük bogyót szedni.
Hát persze. Elmentetek bogyót szedni.
Igen apa.. Igen apa..
Egész délután.
És rengeteget szedtünk. Rengeteget.
Telis-tele volt vele az egész környék.
És milyen bogyót?
Áfonyát...igen. Áfonyát. Áfonyát!
Ilyenkor még nincs áfonya.
Akkor szamóca volt. - Szamóca?
Olyan hideg volt, hogy a szamóca belekékült.
Áh! Értem. Mutassátok!
Hol az a szamóca?
Már egy szem nincs nálunk.
Hogy-hogy nincs? Mi lett azzal a sok szamócával?
Hát az hogy hát. Mind megettük.
Megettétek?
Igen, igen olyan finom édes volt.
Jól van.
Akkor ezek szerint sok szamócával jól teletömtétek a pocakotokat...
...és már nem is vagytok éhesek.
Ezért szólok Schmidt asszonynak hogy vacsorára nincs is szükség.
Ezért te vagy a hibás. Igazat kellett volna mondanunk.
Akkor aztán jól feldühítettük volna.
Az is jobb lett volna mint koplalni.
Nem csináltunk semmi rosszat. Mi csak meg akartuk látogatni.
Úgy korog a gyomrom, hogy az nem igaz.
Jaj ha csak egy pillanatra láthattuk volna!
Vajon milyen íze lehet a fűnek?
Szörnyen érzem magam.
Amikor a kisasszony szomorú volt egy dalt énekelt. Emlékeztek?
-Igen.
Énekeljük el.
Dér lepte rózsát, és kiscica bajszát,
bégető nyájat, és kesztyűt és sálat,
masnis kis csomagot, benne a kincs:
ezek a képek a kedvenceim.
Miért nem segít ez most?
Lányokat kék övben, hófehér ingben,
hópelyhet ahogy az orromra libben,
tájat, mely fölött már nem tavasz kering,
-Odanézzetek visszajött!
jaj de jó,... jaj de jó...
ezek a képek a kedvenceim.
Kutya ha mar, darázs ha csíp,
vagy szomorú vagyok, erre a sok képre gondolok,
s a kedvem máris jobb!
Úgy örülök hogy látlak titeket. Úgy hiányzott!
Ti is hiányoztatok. Hogy vagy Kurt?
Éhes vagyok.
Gréti mi történt az ujjaddal?
Elvágtam.
És mivel? Fridrich fogával.
Liza te jól vagy?
Hát...megvagyok.
Kaptatok mostanában táviratot?
Nem kaptunk egyet sem, de most erre nem gondolok.
Nagyon várom a tanitást.
Óh Liza...nem szabad elbújnod a problémák elől, nézz szembe velük.
Olyan sok mesélni valom van.
Nekünk is van mesélni valónk. Hát azt gondolom.
A legfontosabb az hogy apa meg fog nősülni.
Igazán?
Igen a bárónőt veszi el.
Ez jó hír.
Apa megjött Maria kisasszony!Nézd... Visszajött a kolostorból.
Jó estét kapitány.
Jó estét.
Egy-kettő gyerekek jöhettek vacsorázni.
Hurrá... hurrá!
Úgy ment el hogy el sem búcsúzott, még a gyerekektől sem.
Igen hibáztam, bocsássa meg.
Miért tette?
Kérem ne kérdezzen. Különben is már nem érdekes.
Maria kisasszony! Hát visszajött!
Hát nem csodálatos Georg?
Hadd kívánjak sok boldogságot.
A gyerekek mondták, hogy össze fognak házasodni.
Nagyon kedves.
Meddig szándékozik...
...maradni?
Csak addig amíg nem találnak másik nevelőnőt.
Hát itt vagy?
Azt hiszem nem fogok több rántott húst enni.
Ha igy folytatom olyan leszek mint egy hizott malac.
Téged pedig túlságosan szűkszavúvá tesz.
Vagy talán a bor?
Igen a bor az lehet.
Georg, nem is tudod mennyi fejtörést okozott , hogy fogalmam sincs mit vegyek neked nászajándékba.
Tudom magam is vagyok. Mégis szeretnélek valami aprósággal meglepni.
Egy szép töltőtollra gondoltam. De töltőtollad már van.
Talán örülnél egy franciaországi villának is, de azt olyan nehéz becsomagolni.
Te mondd! És mit szólnál egy yahthoz? Egy szép nagyot óhajtasz a Földközi tengeren
vagy egy kicsi is megfelel a kádban?
Elza...
És azon is gondolkoztam hogy hol töltsük a nászútunkat?
Azt hiszem egy világkörüli út igazán jól lenne,
de aztán rájöttem, hogy neked biztosan lesz valami jobb ötleded.
Na aggódj drágám...
Elza...
Igen Georg?
Semmi értelme hogy ezt folytassuk.
Legyünk őszinték önmagunkhoz.
Nem vagyunk egymáshoz valók.
Ha két ember házasságról beszél..
Ne folytasd, ne mondj semmit Georg. Kérlek!
Tudod én is gondolkodtam sokmindenen.
Én nagyon kedvellek, de azt hiszem nem te vagy az igazi számomra.
Mert túlságosan független vagy.
Olyasvalakit keresek akinek igazán szüksége van rám.
Vagy legalább a pénzemre van szüksége.
Jól éreztem magam a társaságodban és ezt köszönöm.
És most ugye megbocsátasz bemegyek, összecsomagolok...
...aztán visszautazok Bécsbe.
És azt hiszem hogy az az ifjú hölgy a kertben...
...sosem lesz apáca.
Viszontlátásra kedvesem.
Hello!
Gondoltam hogy, hogy itt biztosan meg fogok találni.
Szüksége van valamire?
Nem, ne dehogy üljön le kérem.
Kérem!
Megengedi?
Tudja két dologról is morfondiroztam magamban...
..hogy, miért rohant vissza a kolostorba, és...
...mi az ami visszahozta ide?
Az hogy, volt egy teljesítendő kötelességem, amit most teljesítek.
Semmi több?
Hiányoztak a gyerekek.
Igen.
Csak a gyerekek?
Nem...igen. Nem is örül hogy hiányoztak?
De igen, persze...
...azt reméltem, hogy talán...
Igen?
Hát, hogy...úgy minden megváltozott amig nem volt itt...
...és ugyanolyan rossz lesz ha majd elmegy.
Igy azt gondoltam, hogy talán maradhatna.
A bárónő egészen biztosan szépen rendbehozza majd a dolgokat.
Maria!
Nem lesz semmiféle bárónő.
Nem lesz?
Nem.
Ezt nem értem.
Azért mert...felbontottuk az eljegyzét és...
Sajnálom.
Igen? Sajnálja?
Ez igaz? -Igen.
Lehetetlen dolog az...
...hogy elvegyen az ember valakit...
...amikor másba szerelmes.
Ezt nem teheti ugye?
A főnőkasszony azt szokta mondani...
...ha az Isten bezárja az ajtót valahol, biztosan nyit egy ablakot.
És miket szokott mondani még a főnőkasszony?
Hogy keressük az életcélunkat.
Ezért jöttél vissza ide?
És megtaláltad?
Azt hiszem igen.
Ebben biztos vagyok.
Szeretlek!
Istenem igaz ez, vagy álmodom?
Lehet, hogy rossz gyerek voltam,
igazi anyaszomorító,
mégiscsak lehetett bennem
valami igaz és jó.
Hiszen itt állsz és tudom, hogy szeretsz,
olyan megnyugtató!
Hát mégiscsak lehetett bennem
régen is valami jó.
Semmiből nincs semmi,
sem mosoly sem szó:
hát mégiscsak lehetett bennem
régen is valami jó.
Tudod mikor kezdem beléd szeretni?
Amikor az első vacsoránál ráültél a fenyőtobozra.
Micsoda?
Én pedig akkor amikor belefújtál abba a szőrnyű sípba.
Édes szerelmem.
Hiszen itt állsz és tudom, hogy szeretsz,
olyan megnyugtató!
Hát mégiscsak lehetett bennem
régen is valami jó.
Semmiből nincs semmi,
sem mosoly sem szó:
hát mégiscsak lehetett bennem
régen is valami jó.
Maria...
...szerinted kitől kell engedélyt kérnem, hogy elvegyelek?
Talán kérdezzük meg a gyerekeket!
Hát mit tegyünk veled, te gond: Maria?
Egy felhő mégse skatulyázható!
Milyen szóval illessük, Maria?
Te kócos kobold, te léha lidérc, Te bohóc!
Szívesen tanítaná az ember,
és ő is szívesen hallgatna rá,
de soha meg nem áll, míg beszélsz, föl-le jár,
s ha megállsz, futna már.
Hát mit tegyünk veled, te gond: Maria?
Megfoghatatlan, mint a holdsugár!
Detweiler úr?
Heil Hitler!
Jó napot Zeller úr.
Talán nem tud róla, hogy én vagyok körzetvezető.
Heil Hitler!
Heil Hitler...
Az imént von Trapp kapitány házában jártam.
Ő az egyetlen aki az Anschluss óta sajnálatosan nem tűzi ki
a Harmadik Birodalom lobogóját.
De már foglalkozunk a kérdéssel.
A házvezetőnő azt mondta, hogy itt megtalálom magát.
Ennél többet nem volt hajlandó mondani.
Miért mit szeretne még tudni?
Az érdekelne, hogy mikor jön vissza a kapitány?
Nos, ő most nászúton van és nem tudom mikor jön vissza.
Azt akarja elhitetni velem, hogy a kapitány a távolléte alatt nem beszél a gyerekeivel?
Zeller úr! Ismer maga olyan férfit, aki a nászútja alatt a gyermekeivel foglalkozik?
Ha visszatért az új kormányban kell majd megfelelő poziciót betöltenie.
Igen természetesen.
És hadd gratuláljak önnek és az embereinek azért,
hogy a fesztivál elé nem gördítenek akadályt.
Miért akadályoznánk meg? Ausztriában semmi sem változott.
Az ének, a muzsika bebizonyitja ezt a világnak. Ausztria ugyanaz!
Heil Hitler!
Heil Hitler.
Gyerekek menjünk haza.
Miért volt olyan mogorva?
Mindenki mogorva mostanában.
Talán a fekete pókos zászlótól olyan idegesek az emberek.
Apa bajba fog kerülni? Nem feltétlenül.
Meg kell probálnunk mindenkivel szót érteni.
És ez a ma esti koncertre is vonatkozik.
Igaz hogy egy csomó ember előtt fogunk énekelni ma este?
Persze nézd von Trapp családi kórus. Itt az összes név:
Liza, Fridrich, Lujza, Brigitta, Kurt, Marta és Gréti.
Miért én vagyok az utolsó?
Azért mert te vagy a legfontosabb.
Na gyertek.
Max bácsi! Apa tényleg beleegyezik majd hogy szinpadon énekeljünk?
Persze! Sőt, büszke lesz rátok.
Liza, te ezt elhiszed?
Nem bízol bennem? Nem.
Ezt nagyon okosan teszed.
Liza! Liza!
Rolf!
Rolf, úgy örülökhogy látlak, olyan régen találkoztunk. -Jó napot.
Ezt adja át legyen szives az édesapjának amint hazaérkezett.
A nászútját tölti... -Igen tudom.
Hogy-hogy?
Úgy hogy mi igyekszünk mindenkiről mindent megtudni.
Ki az a mi? Ebből majd kiderül.
Miért mi ez? Távirat Berlinből.
Nem akarsz eljönni hozzánk, hogy kézbesítsd a táviratot?
Fontosabb dolgokkal vagyok mostanában elfoglalva.
És az édesapja is inkább ezekre a dolgokra figyelhetne.
Rolf!
Apa!...Apa! Itt vagyunk apa!
Nem vártunk ilyen hamar!
Helló, helló szervusztok! Apa!...Apa!
Ugye hozztatok valamit Párizsből?
De jó hogy itt vagytok!
Miért nem telefonáltak? Mi sem tudtuk biztosan, hogy mikor indulunk.
Sok minden történt Georg.
Tudtam, hogy vissza kell jönnünk.
Szervusztok kis porontyaim hogy vagytok? Hiányoztatok!
Nagyon hiányoztatok!
Bár meg kell hogy mondjam, kissé elszoktunk ettől a zsivajtól.
Alig várjuk hogy hozzászokjunk.
De éppen idejében jöttetek.
Most figyeljen Maria kisasszony...
...vagyis mama.
Fellépünk a fesztiválon,
Micsoda? Ma este énekelni fogunk a fesztiválon, rengeteget próbáltunk...
Igen-igen...ez a meglepetés.
Siessetek bent vár a meglepetés.
Jaj de jó, jaj de jó...
Erről négyszemközt beszélünk.
Georg, én szóltam volna neked, de nem voltál itt igy magam kellett hogy döntsek.
Szerencse hogy bevették őket.
Max!
Ők lesznek a fesztivál szenzációi.
Képzeld csak el! Hét gyerek egyetlen családban.
Max!
Mintha egyszer már világosan kifejtettem volna neked,
hogy mi a véleményem a gyerekeim nyilvános szerepléséről!
De a bizottság el volt tőlük ragadtatva.
Tényleg? És mit mondtak? Azt hogy egyszerűen elbűvölőek!
Drágám, nem gondolod hogy most az egyszer ...
Szóba sem jöhet kivételesen sem.
Georg, és Ausztriáért?
Ausztriáért! Már nem is létezik.
Az Anschluss békésen zajlott le. Legalább ezért legyünk hálásak.
Hálásak?
Tudod Max, néha az az érzésem hogy nem is ismerlek.
Apa figyelj csak! Ez a tied.
Maria...
...legalább úgy kellene tennie mintha velük lenne. Meg kell győznőd efelől.
Én nem kérhetek olyat amiben nem hisz.
Jó majd én beszélek vele.
Ausztriának árthatunk azzal ha nem énekelnek a gyerekek.
És persze nekem se fog jót tenni.
Mama...
...olyan jól hangzik. Szeretlek így szólitani.
Ennek örülök.
Ugye te nagyon-nagyon szereted apát? Ez látszik rajtad.
Ez tényleg így van.
Mama...
...mit kell tennünk ha szerettünk valakit és ha már nem szeretjük többé?
Ha ő nem szeret többé?
Akkor sírunk egy kicsit,
azután várjuk hogy kiderüljön az ég, és mindig kiderül!
Olyan sokmindent kellene tudnom azt hiszem, de annyi mindent nem tudok.
Ez természetes.
Néha egészen azt hiszem hogy vége a világnak.
Azán minden kezdődik újra.
Igen.
Én is így éreztem Liza, és veled is ugyanigy lesz. Ezt megígérhetem neked.
Igazán így gondolod?
Ha tizenhat vagy már, majdnem tizenhét,
és szerelmet várod már,
egy kedves fiútól szemedre mindjárt
szerelmes álom száll.
Olykor aztán megfordul minden,
olyankor minden más!
Elég ha egyet szól és én futnék,
őhozzá futnék már!
Nemrég is másképp láttad még,
de elég az álomból!
Egyszer csak aztán férjhez mégy,
s egy férfihoz tartozol!
Lehet, hogy most még úgy érzed,
hogy téged más sors vár,
te tizenhat - tizenhét éves kislány,
csak egy - két évet várj!
Liza!
Mi történt?
Berlin. Megbízást kínálnak a flottájuknál
valamint felkértek hogy fogadjam el azonnal és jelentkezzem a flottabázison holnap.
Sejtettem hogy ez bekövetkezik, de ilyen gyorsan.
Visszautasítani végzetes lenne,
és legalább annyira az ha velük tartok.
Szólj a gyerekeknek és próbáld meg őket valahogy finoman felkészíteni.
Ki kell jutnunk valahogy Ausztriából,
ebből a házból...
...még ma.
Meghasad a szívem ha arra gondolok, hogy a fesztivál
szenzációt igérő énekegyüttese nem léphet színpadra.
Mialatt te konferálsz mi már a határon túl leszünk.
Remélem értékeled, hogy áldozatot hozok érted.
Nem tehetsz mást.
Igen, igen tudom. Mit gondolsz miért teszem?
Apa miért nem indítja be az motort?
Mert nem akarja hogy meghalljanak minket.
Mit szól majd Schmidt asszony és Franz ha rájöttek hogy elmentünk?
Ha kérdezik őket hogy mit tudnak rólunk, őszintén mondhatják hogy semmit.
És visszajövünk majd ide?
Reméljük igen. Nagyon remélem, hogy így lesz.
Apa és Max bácsi egészen Svájcig fogják tolni a kocsit?
Elromlott a kocsija kapitány?
Igen nem tudtuk beinditani.
Karl!
Javítsa meg a kapitány kocsiját és inditsa be!
Kítűnő autó!
Nem kérdeztem még hova igyekeznek a családdal?
Maga sem kérdezte, hogy miért vagyok itt!
Úgy tünik, mindkettőnkből hiányzik az egészséges kiváncsiság.
Kapott egy táviratot amire nem válaszolt.
Admiralitás küldte a Harmadik Birodalom flottájától.
Abban a tudatban éltem...
...hogy a táviratok tartalma Ausztriában magánjellegű.
Az általam ismert Ausztriában.
Az a parancsom, hogy Bremerhavenbe kisérjem ma éjjel, ahol maga elfoglalja a megbizatását.
Attól tartok, hogy ez teljességgel lehetetlen.
Mivelhogy ma este mindannyian énekelni fogunk a fesztiválon.
Mellesleg éppen oda igyekeztünk. Nagyon csalódnának ha ez meghiúsulna.
Igy is késésben vagyunk. -Igen.
El akarja hitetni velem, hogy von Trapp kapitány szinpadon fog énekelni?
Higgye el a család a fesztivál legnagyobb meglepetésének igérkezik.
Mint ön Zeller úr én is egy elveszett tehetség vagyok.
Igen...
...nézze a program.
Itt csak a gyerekek neve szerepel.
A von Trapp családi kórus neve szerepel.
És úgy tűnik én volnék a családfő, nemigaz?
És mondja csak, mik ezek az utazóruhák magukon?
Ez a fellépőruhánk.
Zeller úr ez a hideg nagyon rosszat tesz a gyerekek hangjának.
Nem bánom késleltetve hajtom végre a parancsot.
És így...
...maguk énekelni fognak.
Természetesen mindannyian.
De csak azért mert én így akarom.
Ez bizonyitja majd, hogy Ausztriában semmi sem változott.
És fellépés után a kapitányt Bremerhavenbe fogjuk kísérni.
Tehát ha beszálltak a kocsijukba,
szivesen elkisérjük a von Trapp család minden énekesét a fesztiválra.
Nekünk nincs szükségünk kiséretre Zeller úr.
Biztos ebben kapitány?
Nagyon sajnálnánk ha eltévednének út közben.
Nem tévednek el ugye?
Nem.
Kedves honfitársaim.
Hosszú Idő eltelik amíg újra láthatjuk egymást.
A szeretetről szeretnék most énekelni.
Arról amiben osztozunk. Próbáljuk megőrizni a szeretetet.
Kis gyopár, kis gyopár,
minden reggel ha látlak,
hófehér kis virág,
látom, örülsz, hogy láthatsz
havon nőtt kis fehér virág,
nőjj mindig ezen a tájon.
Kis gyopár, kis gyopár,
légy áldás az én házamon!
Kis gyopár,kis gyo...
hófehér kis virág,
látom, örülsz, hogy láthatsz
havon nőtt kis fehér virág,
nőjj mindig ezen a tájon.
Kis gyopár, kis gyopár,
légy áldás az én házamon!
Menni fog a dolog,
hiányozni fogtok.
Nem is beszélve a sikerekről.
Köszönöm hölgyeim és uraim! Köszönöm.
Ezzel a meghirdetett verseny végéhez értünk.
Csak azt nem tudjuk még hogy ki lesz a fesztivál győztese.
Mialatt a zsüri tagjai efelől tanácskoznak ráadásként hallgassanak meg egy újabb dalt.
A von Trapp családnak valószínűleg nagyon hosszú ideig...
...nem lesz lehetősége az együtt éneklésre.
Most is ebben a pillanatban tisztek várnak arra,
hogy magukkal vigyék von Trapp kapitányt
a Harmadik Birodalomba új megbizatásának teljesítésére.
Hölgyeim és Uraim!
A von Trapp család ezzel a dallal szeretne búcsúzni önöktől.
Milyen bánatosan szól az óraütés
és a harang is búsan zúg,
és kiugrik az órából egy csöppnyi madár,
és azt rikoltja, hogy kakukk!
Ez így van este mindig, s ez minket arra indít,
hogy most jó éjt mondjunk!
So long, farewell, auf Wiedersehen, good night!
De kár, de kár hogy búcsúzunk,de kár!
Agyő, agyő, mindenkinek agyő!
Még itt már ott: a búcsú perce ez.
A nap lement és én most elmegyek.
Hölgyeim és Uraim.
Zsürink döntést hozott a résztvevők helyezéséről.
A sort a harmadik helyezettel kezdeném.
A zsüri döntése szerint
harmadik helyezést ért el Murback-i
Szent Agáta templom énekkkarának szólistája...
...Schweiger kisasszony.
A második helyen végzett a Toby Reiser kvintett.
És az első helyen Ausztria legnagyobb büszkesége a...
...von Trapp családi kórus.
A von Trapp család!
Eltüntek!
Jöjjön velem!
Gyorsan-gyorsan.
Van egy jó búvóhelyem. Gyorsan.
Várjál ne siess!
Nyissák ki a kaput!
Jó estét!
Igyekezzen!
Ketten arra! Hatan fésüljék át a kertet.
Maguk meg itt a folyósót.
Nem tudtuk, hogy ekkora veszélyt hozunk a kolostorra.
Ne aggodj emiatt. Ide bármikor jöhettek.
Nem vihetjük el a kapus kocsiját?
Azzal már nem tudnának elmenekülni.
Azt mondták a rádióban, hogy lezárták a határokat.
Jó, ha lezárták a határokat,
akkor megpróbálunk gyalog átkelni a hegyeken.
És a gyerekek?
Ne aggódj bírni fogják.
Hát persze hogy bírni fogjuk apa.
Maria...
...nem leszel egyedül.
Ezt sose feledd.
Szemeimet a hegyekre emelem onnan jön az én segítségem.
Igen Anyám.
Nagyon félek.
Én is.
Isten legyen veletek!
Mama. Tessék?
Mi volna ha elénekelnénk a kedvenc dalunkat?
Nem Gréti ez most sajnos nem segítene. Nagyon csöndben kell maradnunk.
Bújj ide hozzám.
Menjünk fel a padlásra!
Rolf, kérlek!
Rolf várj!
Maria...
...gyerekek!
Nekünk csak maga kell, nem a családja.
Tedd le a pisztolyt!
Ne mozduljon különben lövök!
Hiszen még gyerek vagy.
Nem vagy igazán velük.
Maradjon ott!
Gyere inkább velünk...
...amíg nem késő!
Egy lépést se! Megölöm!
Add ide a pisztolyt Rolf!
Nem hallotta megölöm?
Rolf!
Sosem fogsz közéjük tartozni!
Hadnagy úr! Itt vannak!
Hadnagy úr! Itt vannak! Hadnagy úr!
Főnökasszony vétkeztem.
Én is vétkeztem.
Mi a bűnötök leányaim?