TEORIE VŠEHO
přeložil DoubleJo z SK do CZ rad.mas
CAMBRIDGE, ANGLIE 1963
Tak pojeď!
Tak pojeď, ty staříku!
Asi přijedeme pozdě.
Sleduj cestu, Briane.
Brian hledá skulinku.
Nepokaz to! Hawkingova poslední chvilka!
Jsi pomalý, starouši. Příliš pomalý.
Nejdřív si dáme něco k pití.
Co když tajemství vesmíru má něco společného se sexem?
A co si udělat doktorát z toho... z fyziky lásky.
- Myslím, že je to spíš tvůj obor. - Ne v poslední době.
Vykopnou tě, jestli se nerozhodneš.
Znám tu každého, kdo je... skvělé.
Bože můj, vědci.
Nemusíme zůstat dlouho, je to pořádná nuda.
- Suchaři. - Kdo je to?
Kdo je kdo? On?
Je divný, ale bystrý, chodí na pochody proti jaderným zbraním.
Wildová, Jane Wildová.
Tamto je David. Davide?
Diano?
- Ahoj. - Ahoj.
- Věda? - Umění.
- Angličtina? - Francouzština a španělština.
A co ty? Co jsi ty?
- Já jsem kosmolog. - Co je to?
Něco jako náboženství pro inteligentní ateisty.
Inteligentní ateisty?
Nejsi věřící, že ne?
A.C.
- Anglikánská církev. - No jasně.
Někdo zřejmě musí být.
A co uctívají kosmologové?
Co uctíváme?
Jedinou sjednocující rovnici, která objasní všechno ve vesmíru.
- Opravdu? - Ano.
Jaká je to rovnice?
Správná otázka.
Velmi dobrá otázka. Ještě netuším.
Ale plánuju to zjistit.
Proč jsi teda nezůstal v Oxfordu?
Protože moje závěrečné zkoušky byly zmatek, tak to zkoušející vyřešili Vivou.
- Řekli, že když dostanu... - Co je Viva?
Mírně děsivá "tváří v tvář" záležitost.
- Jako pohovor? - Výslech.
Řekl jsem jim, že když mi dají titul 2. třídy
zůstanu tam a dokončím svůj výzkum na Oxfordu.
Ale když mi dají titul 1. třídy, který potřebuju na Cambridge,
už mě nebudou muset nikdy vidět.
- Dali ti ten 1. třídy. - Dali mi ten 1. třídy.
- Samozřejmě. - Tahle párty je oficiálně po smrti.
Tak pojď, domluvila jsem ti odvoz.
Tak pojď, Jane.
- Ráda jsem si s tebou popovídala. - Ano.
Doufám, že najdeš tu rovnici.
Ano.
- Ahoj. - Ahoj.
Stephen?
Tak jsme tu. Malá pobídka pro vás,
jak zahájit vaše samostatné doktorké dráhy, ať už budou jakékoli, pane Hawkingu.
Rozdejte je.
Toto oddělí muže od chlapců, pšenici od plev,
mezony od pionů, kvarky a padavky.
Deset otázek, každá těžší než ta předtím.
Hodně štěstí, budete ho potřebovat. Takže v pátek ve tři?
Tohle mě zničí.
Jedna a záběr, dva a záběr, tři a záběr.
Vyrovnej to, Briane!
No tak, Briane, vyrovnej to!
Pořádné záběry!
Můžu dostat ještě dvě, prosím?
A drobné na telefon.
Jsi v pořádku, kámo?
Neuvěříte, koho jsem viděla. Caroline.
Asi byla na rande, tak ať ho má.
Jaká je pravděpodobnost?
Přiměřeně nízká.
Tohle je Stephen.
- Hraješ kroket? - Kroket?
- V poslední době ne. - Neděle ráno.
Nedělní rána mám nabitá.
Jasně, On.
Dobře.
No tak, vstávej. Kolik jsi jich stihl?
- Dobré ráno, Briane. - Dobrý den, Stephene.
Kolik z těch nemožných otázek jsi udělal?
Nemám ponětí o čem mluvíš.
Kolik Sciamových otázek jsi vyřešil?
- Nula. - Neudělal jsi ani jednu?
- Chtěl jsem je udělat později. - Ani jsi je neviděl. - Ne.
Stephene, je ti jasné, že ses dobrovolně dal na PhD z fyziky?
- Na nejprestižnější univerzitě v Anglii? - Ano.
Asi jsi prospal pokyny, nebo co.
Briane?
- Co? - Můžeš popohnat nějakýho Wágnera?
Dej pokoj!
- Pojďte dál, Stephene. - Promiňte.
Michaele, je to tak nečitelné, že ani neumím rozluštit všechny ty chyby.
Briane, je to zkrátka matoucí.
- Namáhal jste se vůbec, Stephene? - Promiňte.
Odjezdy vlaků.
Nepřípustné, už měsíc jsou neplatné.
Je to na druhé straně, měl jsem malou nehodu.
Vyřešil jsem jen devět.
Díky bohu, i když...
Devět?
Vstupte.
Stephene, posaďte se.
Chci s vámi mluvit o vašem tématu.
Všechny nás dosti zajímá, co to může být.
Nemůžu se rozhodnout.
Máte nějaké nápady?
Ne.
Tady J. J. Thomson objevil elektron
a Rutherford rozbil atom.
Jednou z největších odměn této práce je, že jeden nikdy neví
odkud nebo od koho přijde další obrovský krok kupředu.
Příští pátek beru pár nejlepších studentů do Londýna
na přednášku matematika Rogera Penrose.
Pojeďte s námi, jestli máte zájem.
Zavřete dveře, až půjdete.
Takže ty jsi ještě nebyl v kostele?
- Kdysi dávno. - V pokušení konvertovat?
Mám malý problém s výchozím předpokladem o Nebeském vládci.
Jaké máš plány na oběd? Máma dělá skvělé pečené maso.
Jane, co studujete?
- Umění. - Kapustu?
Díky.
Francouzštinu a španělštinu, doufám, že to dotáhnu na PhD.
V čem přesně?
Středověká poezie Pyrenejského poloostrova.
Středověcí básníci... Jaké malíře máte ráda?
- Mám ráda Turnera... - Turnera? Opravdu?
Vždycky jsem si myslel, že jeho díla vypadají jakoby zmokly.
... a Williama Blakea.
- Jane, dejte si mé bezinkové víno. - Děkuji.
Nedotýkej se toho, Jane.
Děkuji, mami.
Stephen nemá rád moje domácí víno, barbar.
Pošlu tě zpátky s pár láhvemi.
Stephene, šel jsi do kostela za laskavou ženou.
Cítíš se už zbožněji?
Úplně zbožně, díky.
Neřekl jsi, proč nevěříš v Boha.
Fyzik si nemůže dovolit, aby víra v nadpřirozeného stvořitele popletla jeho výpočty.
Zní to jako argument spíš proti fyzikům než proti Bohu.
Světlé nebo tmavé?
- Jane, světlé nebo tmavé maso? - Světlé, prosím.
Zvu Jane, aby šla se mnou na Májový ples.
- Opravdu? - To je ale milé.
Půjdeš?
Udělejte si místo na mámino stehýnko.
Ahoj.
- Promiň. - Jsi v pořádku?
- Zatancujeme si? - Ne.
Ne.
Netancuji. Rád se dívám, ale neumím si představit, že bych se zapojil.
Zcela souhlasím, kdo by chtěl tancovat?
Myslím to vážně, já netancuji.
Takže žádný tanec.
Vidíš, jak mužské košile a jejich motýlky
září víc než šaty žen?
- Ano. - Víš proč?
- Proč? - Tide.
Prací prášek?
Fluorescenci pracího prášku zachytí UV světlo.
Jak to víš?
Když se zrodí a zaniknou hvězdy,
vyzařují při tom UV záření.
Kdybychom mohli vidět noční oblohu v ultrafialovém světle,
skoro všechny hvězdy by zmizely
a viděli bychom jen velkolepá zrození a zániky.
- Myslím, že by mohly vypadat... - Jako tohle.
- Takže proč? - Co proč?
- Proč španělská středověká poezie? - Protože mám ráda cestování v čase,
jako ty.
Nějaká konkrétní období, která bys chtěla navštívit?
- Myslím, že dvacátá léta. - Bouřlivá dvacátá léta?
A tak hledej, neuč se od hvězdářů, co sledují přes prisma
vířivé cesty hvězd, které nás minou.
Bravo!
Ohromující, nemyslíš?
Na počátku stvořil Bůh nebe a zemi,
země však byla pustá a prázdná,
temnota byla tajemná.
Zatancuješ si se mnou?
Vlak odjíždějící z třetí koleje,
je pravidelná linka 9:17 do Londýna a King's Cross.
No tak, Stephene, pohni sebou.
Co je to s tebou? Pojď už.
Hvězda, třikrát větší než naše Slunce
skončí svůj život. Jak? Kolapsem.
Gravitační síla celkové hmoty překoná
elektromagnetické síly jednotlivých atomů a způsobí vnitřní kolaps.
Pokud je hvězda dostatečně velká, kolaps bude pokračovat,
čímž vytvoří černou díru, kde zakřivení časoprostoru
je tak obrovské, že odtud nic neunikne, ani světlo.
Zmenšuje se a zmenšuje.
Hvězda je vlastně stále hustější a atomy, dokonce subatomární částice
jsou doslova rozdrceny a natlačeny do čím dál menšího prostoru.
A co nám zůstane v konečném bodě?
Časoprostorová singularita.
Čas a prostor se zastaví.
Co by se asi stalo, kdybyste aplikovali Penrosovu teorii
o černých dírách na celý vesmír?
Pokud má Einstein pravdu, pokud je teorie relativity správná,
potom se vesmír rozpíná, je to tak?
- Ano. - Fajn, takže...
Pokud obrátíš čas, pak se vesmír zmenšuje.
Správně.
Co kdybych obrátil celý proces zpět,
abych viděl, co se stalo na samotném počátku času?
- Samotný počátek času? - Ano.
Vesmír by se neustále zmenšoval, zhušťoval a ohříval.
Jako když přetočíš hodiny dozadu?
- Přesně tak, přetočit hodiny. - Přetočit hodiny.
To právě děláš? Přetáčíš hodiny dozadu?
Přesně to dělám.
Jen přetáčej, máš ještě dlouhou cestu před sebou, jen přetáčej.
- Nechci upadnout. - Musíš se dostat na počátek času.
Musíš pokračovat, jen přetáčej!
Dokud nedostaneš...
Singularita.
Časoprostorová singularita, vesmír zrozený z explodující černé díry.
- Pokračujte! - Co myslíte tím "pokračujte"?
Před zrod vesmíru?
Ne, pokračujte s vypracováním matematiky.
Velmi dobře.
Zatlačte nejvíc jak umíte. Tlačte!
- Nejvíc jak můžete! - Tlačím nejvíc, jak to jde.
Mám jeden, dva...
Jeden nebo dva.
V pořádku.
Čtvrtý prst, čtvrtý kolík.
Jmenuje se to nemoc motorického neuronu.
Je to progresivní neurologická porucha, která ničí buňky v mozku
ovládající základní svalovou aktivitu, jako
mluvení, chození, dýchání, polykání.
Signály, které musejí svaly dostat, aby se pohnuly, jsou narušené.
Výsledkem je postupný rozklad svalů, chřadnutí.
Nakonec schopnost ovládat pohyb vůlí
se úplně ztratí.
Obávám se, že průměrná doba přežití jsou 2 roky.
Nemůžu pro vás nic udělat.
A co mozek?
Mozek to neovlivní, vaše myšlenky se nezmění.
Jen prostě...
Nakonec nikdo nebude vědět jaké jsou.
Je mi to velmi líto.
Vítejte při dnešní epizodě Světa přírody,
kde budeme zkoumat zvláštní schéma hibernace
vzácného fyzika z Cambridge, jak ho vidíme v klubíčku.
Jaké to bylo? Jak to vypadá se zápěstím?
Jsem nemocný, Bri.
Něco pohlavního, Stephene?
Mám nemoc motorického neuronu.
Promiň, ale...
Je to Lou Gehrigova nemoc, byl hráčem baseballu.
Promiň, jsem pozadu se svým výzkumem
divných motorických chorob souvisejících s baseballem.
Zbývají mi 2 roky života.
Co prosím?
Zní to zvláštně, když to řekneš nahlas, že?
Co tím myslíš? Ne, nezbývají.
Co ti řekli? Promiň, ale vůbec...
Odejdeš, Briane?
- Stephene, jen jsem si utahoval, nechtěl jsem... - To je v pořádku.
Běž už.
Stephene, máte telefon, nějaká dívka.
- Uvidíme se brzy. - Ano.
Čeká na vás.
Stephene?
- Jane! - Briane.
Ahoj.
Posaď se.
Je mi to velmi líto, včera jsem mluvil se Stephenem...
Něco vzdělávacího?
Velmi.
John má aféru s Marthou,
ale Martha je zamilovaná do Alana. Myslím, že je homosexuál, soudě podle svetru.
Snažím se přijít na matematickou pravděpodobnost štěstí.
Jsi blízko?
Je to celé číslo s nulou, ale ne, ještě tam nejsem.
- Stephene. - Právě jsi ho minula.
Byl tu dřív než...
Nedělej to.
Odejdi.
Kroket.
Zahraj si se mnou.
Odejdi!
Jestli se nezvedneš a nezahraješ si se mnou,
už se sem nevrátím.
Nikdy.
Tak pojď.
Nech mě být!
- Budeme se o tom bavit? - Můžeš prostě odejít?
To opravdu chceš?
Ano, chci, jestli ti na mně záleží aspoň trochu, tak odejdi.
- Nemůžu. - Zbývají mi 2 roky života.
- Musím pracovat. - Miluju tě.
Děláš unáhlené... to je nesprávný závěr.
Chci, abychom byli spolu tak dlouho, jak můžeme,
a pokud to nebude dlouho, tak to prostě bude muset stačit.
Nevíš, co přichází, ovlivní to všechno.
Vždycky máš špinavé brýle.
Tak.
Lepší, ne?
Ano.
Ano, to je.
... vývoj systému je popsán Schrödingerovou rovnicí, popisující pohyb částice, takže máme...
Čas!
To je váš předmět, čas?
Nějaký konkrétní aspekt?
Čas.
Pojď dovnitř.
Asi si neuvědomuješ, co nás čeká, Jane.
Jeho život bude velmi krátký.
Buď opatrná,
věda je proti tobě.
Tohle nebude boj.
Bude to těžká porážka
pro nás všechny.
Vím, co si všichni myslíte,
že nevypadám jako příliš silná osoba.
Ale miluju ho.
A on miluje mě.
Budeme bojovat s touto nemocí společně,
my všichni.
Hodně štěstí.
- Dobré ráno, Stephene. - Dobré ráno, Revs.
Vím,
může to být elegantnější.
Rozumím, ale...
Vstupte, Stephene.
Vím, že máte všichni obavy z jeho stavu.
Měli jste k tomu výhrady...
Dobře, uvidíme.
- Vítejte, Stephene. - Dobré ráno.
- Chtěl byste se posadit? - Ne, děkuji.
- Jste si jistý? - Ano.
Takže, Stephene, ve stručnosti.
Jak víte, první kapitola je plná děr.
Chybí matematická podpora.
- Profesore Thorne. - Druhá kapitola není moc originální.
Využívá mnoho Rogerových ideí.
Aspoň jste na ně navázal.
Třetí kapitola má příliš nezodpovězených otázek.
Souhlasím.
A samozřejmě, čtvrtá kapitola,
černá díra na počátku času.
- Časoprostorová singularita? - Přesně tak.
Brilantní.
Brilantní, Stephene.
Vynikající.
A proto zbývá jen říct: Výborně.
Nebo, abych byl přesnější:
- Výborně, pane doktore! - Bravo, Stephene.
Mimořádná teorie!
Děkuji.
- Co bude dál? - Dokázat ji.
Dokázat jedinou rovnicí, že čas měl počátek.
Nebylo by to pěkné, profesore?
Jediná jednoduchá a elegantní rovnice,
která vysvětlí všechno.
Bylo,... to by teda bylo.
Děkuji.
Na váženého a impozantního
- doktora... - Koho?
Doktora Stephena Hawkinga.
Na doktora Stephena Hawkinga.
Děkuji.
Je překvapující, že jako první získal doktorát a přitom skoro nic nedělal.
Práce bylo nejhorší slovo pro Stephena už na Oxfordu.
Pracoval průměrně hodinu denně, jen hodinu.
A kam se teď dostal.
- Překvapivé, že byl lenoch. - Když mluvíme o lenoších,
kolik tvých prací jsem převzal za posledních 6 měsíců?
Ty jsi chodil na výzkumné výlety.
- Kolik? - Čtyři.
- Všechno v pořádku? - Jsem v pohodě.
- Co naděláš? - Chceš radu?
Ahoj, Robbie.
Všechno je v pořádku.
Tohle
je
dočasné.
Samozřejmě.
Je to tu výhodnější, kvůli snídani.
Děkuji.
Promiň, říkal jsi něco?
Říkal jsem...
Ano?
Děkuji.
Ano, bude ti příjemně.
No vidíš.
To se podívejme.
Běž, Jane.
Vteřinku.
Luce, zlatíčko?
Jane.
Stephene.
No ahoj.
Mám ideu.
Řekl jsem, že mám myšlenku.
- Zdravím. - Dobrý den, Dennisi.
- Ahoj, Dennisi. - Nazdar.
Fajn, hodně štěstí.
Bude v pohodě.
- Promiň. - To je v pořádku.
...nám dovoluje předpovědět,
že některé částice ve skutečnosti mohou uniknout z černé díry.
Takže černé díry nejsou vlastně vůbec černé,
ale září tepelným zářením.
Stabilní vyzařování tepelné energie
způsobuje, že černé díry ztrácejí hmotu
a nakonec zmizí
ve velkolepých explozích.
Je to jednoduché, tak jako tělo ztrácí teplo.
Druhý zákon termodynamiky.
Je to tak, je to termodynamika.
Když si představíme že černá díra ztrácí částice,
tak se po čase zmenší a rozplyne se.
Zmizí.
Nejdřív hvězda
zmizí v černé díře,
a potom
zmizí samotná černá díra.
Pryč!
- Z ničeho k ničemu. - Dlužíš mi další pivo.
Musel jsem ti ukázat, jak náš přítel dokázal, že čas má počátek.
- Nejen to, i jak vesmír vznikl a... - Jak skončí.
Třesk!
Křup!
Je to nádherné, je to pikantní, je to...
Úplný nesmysl.
Absurdní.
Urazil jsem vás, profesore?
Promiňte.
Jmenuji...
Jmenuji se profesor Khalatnikov.
Jsem ze Sovětské akademie věd.
Jak víte, mým oborem je evoluce vesmíru,
vlastnosti mikrovlnného reliktového záření
a teorie černých děr.
Abych byl upřímný,
přišel jsem sem dnes
v očekávání mnoha nesmyslů.
Domů půjdu zklamaný.
Tento malý muž
to dokázal!
Dokázal to!
- Rád jsem vás poznal, profesore. - Podobně.
- Šlo to celkem hladce. - Aspoň na chvíli.
Hawkingovo záření! Tento malý muž to dokázal!
- Tak pojď, génie! - Velmi vtipné!
Už jsi měl dost, starouši.
Tak pojď, ty stařešino. 1,2.3...
Bože, jak to Jane zvládá?
Tvoje nemoc motorických úst ovlivňuje i...
Co?
Všechno?
Ne, je to jiný systém. Automatika.
Vážně?
To je ale úžasné, ne?
Objasňuje to hodně věcí o mužích.
Pospěš si, tak pojď!
HAWKINGOVO ZÁŘENÍ
- Co je tam? - Překvapení.
Měj je zavřené.
Podívej, tati!
Elektrický vozík. Jestli se ti nelíbí, můžeme ho vrátit.
Nerozumím, strávil jsi léta předpokladem, že černé díry existují,
věříš, že Cygnus X-1 může být první černá díra,
kterou můžeme pozorovat
a přece ses vsadil s Kipem Thornem, že to není černá díra.
- Ano. - O co jste se vsadili?
O roční předplatné časopisu.
- Jakého časopisu? Nature? - Ne, Penthouse.
- Penthouse? - Ano.
Dostanu tě!
Tati, pojď sem, rychle!
Mami, pojď se podívat.
Dostanu tě!
Prázdniny!
- Ahoj. - Ahoj.
Tak jste tady.
Ahoj.
- A co schody, Franku? - To je v pohodě.
- Stephene! - Ahoj. - Tak jste tu.
Tak jdeme na to.
Až se dostaneme nahoru, je tam útulně.
Tak pojď.
- Otočíme tě. - Mám zatlačit?
Ne, bude to dobré, běž pro kufry.
Tak jdeme na to.
Vidíš to, celkem jednoduché.
Už to jde.
Chvění.
Snáší se déšť, velká zima,
Padající...
- Velká zima. - Co je to?
Mám...
Je to venku?
- Trochu vody? - Netrap se.
Dobrý, a je to.
No vidíš, je to v pořádku.
Musí jít k specialistovi, stává se to příliš často.
Žádné doktory!
Dobře, žádné doktory.
Trochu vody.
Stephene?
Potřebuju pomoc.
Kdyby to bylo jen kvůli Robertovi, neužije si svoje dětství.
Hledám řešení jak by to fungovalo, ale sama na to nestačím.
Všechno je v pořádku, jsme obyčejná rodina.
Ne, to nejsme.
Nejsme obyčejná rodina!
Roberte, tvoje máma je na mě pořádně naštvaná.
Díky.
Jane?
Jane, přestaň!
Sedni si.
Mám návrh.
Možná trochu neobvyklý, ale viděla jsem, že to funguje.
Měla bys zvážit přidat se k gospelovému sboru.
Mami,
to je asi ta nejangličtější věc, jakou kdo kdy řekl.
Možná.
- Milovala jsem zpěv. - Jsi v něm velmi dobrá.
- To nevím. - Prostě tam běž.
Hodina týdně.
Opravdu krásné, uvidíme se příští týden.
- Dobrý den. - Dobrý den.
- Přišla jste zazpívat? - Přišla jsem jen...
- Soprán? - Mezzosoprán.
Skvělé, přesně to potřebujeme.
- Kde jste se skrývala? - Dobrá otázka.
Ale jste tu právě včas, jak se říká.
- Stejně se musím vrátit. - Dobře.
- Máte všechno? - Ano, děkuji.
Díky, že jste přišla, budete cenným přínosem.
Děkuji.
Měla bych už jít.
Jestli váš syn bude chtít hodiny klavíru...
Ano, určitě.
- Ozvu se. - Skvělé.
- Můj manžel také zbožňuje hudbu. - Hraje na něco?
Můžu učit i jeho.
To je na dlouhé vyprávění...
Dobře.
- Děkuji, Jonathane. - Rádo se stalo, Jane.
- Na shledanou. - Na shledanou.
Třetí prst, ne ten.
Zkus trochu výš, loket dozadu.
Zkus znovu.
Dobře.
Víno?
Proč ne, díky.
- Stephene? - Ano.
Stephene, Jane mi říkala, že máte krásný teorém,
který dokazuje, že vesmír měl počátek?
To byla moje dizertační práce.
Moje nová práce to vyvrací.
- Vyvrací? - Ano.
Takže už nevěříte na Stvoření?
Čemu někdo věří, je ve fyzice...
...ve fyzice irelevantní.
Chápu.
Stephen udělal otočku.
Nová myšlenka je, že vesmír nemá žádné hranice.
Žádné hranice, žádný počátek...
...a žádný Bůh.
Chápu, myslel jsem si,
že jste dokázal, že vesmír má počátek a proto potřebuje Stvořitele.
- Moje chyba. - Ne, moje.
Stephen hledá jednotnou teorii, která vysvětlí všechny síly ve vesmíru.
Proto musí Bůh zemřít.
Proč? Nechápu.
Dva největší pilíře fyziky jsou: Kvantová teorie,
zákony, které řídí velmi malé částice, elektrony a podobně,
a teorie relativity.
Ano, Einstein.
Einsteinova teorie, zákony, které řídí to největší,
planety a podobně, ale kvantová mechanika a relativita...
Neříkejte mi, jsou rozdílné?
Ani zdaleka nehrají podle stejných pravidel.
Kdyby byl svět samé brambory, pak můžete jednoduše
vystopovat přesný počátek, jak to Stephen už udělal,
moment Stvoření.
Haleluja, Bůh žije.
Když začleníte do menu i hrášek, tak potom se všechno...
Posere.
Ano, bordel.
- Ze všeho bude bezbožný nepořádek. - Můj bože!
Einstein nesnášel hrášek.
Kvantová teorie, řekl na to: Bůh nehraje kostky s vesmírem.
Zdá se, že nejen že nehraje kostky,
ale zahodí je tam, kde je nemůžeme najít.
Bůh je zpět na seznamu ohrožených druhů.
Očekávám, že se s tím vyrovná.
Ale fyzika je zpátky ve hře.
Ano, fyzika je zpátky ve hře.
Byl jsem ženatý.
Ale náhle zemřela.
Téměř před rokem.
Na leukémii.
Bojovala s ní, staral jsem se o ni, ale na konci...
Cítím se dost osamělý, muka prázdného pokoje.
A všechno okolo.
Hudba je moje spása, učení a hraní.
Ne jako kariéra, nemám velké ambice.
Je to hřích? Nevím.
Ptáte se nesprávného člověka.
- Děkuji pěkně za pozvání. - Děkujeme, že jste přišel.
Bylo to opravdu úžasné.
Kdybych vám mohl s něčím pomoci...
Vaší rodině myslím, byla by to pro mě čest.
Mám závazky k dětem.
Mám na mysli, kdybych mohl pomoct,
možná bych našel smysl, co by ulevil mojí situaci.
- Dobrou noc. - Dobrou.
Chápu,
jestli potřebuješ pomoc.
Když ti někdo nabídne...
Nebudu namítat.
Skvělé, můžete jít.
- Skoro 7:45. - Díky.
Můžete tu nechat kopie?
Musím ti něco říct.
Co?
Jsem těhotná.
Předpokládám, že ty se Stephenem...
To je opravdu úžasné.
- To je. - Úžasné.
- Blahopřeji, Jane. - Děkuji.
Všichni řekněte sýýr, na tři. 1,2,3.
Sýýr!
- Mami! - Jdu!
Víš co,
vždycky jsem tě podporoval v tom, že nechceš domácí ošetřovatelku,
ale musíme najít trvalé řešení.
Tahle situace nemůže pokračovat.
Potřebuješ skutečnou pečovatelku hned.
Máme pomoc.
Víš, o čem mluvím.
Nemůžeme si dovolit ubytovanou ošetřovatelku.
Stephene, musíš najít řešení, kvůli rodině. Jsi světově známý.
Kvůli černým dírám, ne rockovým koncertům.
Stephene, to není vtipné. Myslím, že je to naléhavé.
Máme právo to vědět.
Máme na to právo, Jane.
Vědět co?
Čí dítě je Timothy, Stephena nebo Jonathana?
To si o mně myslíte?
Není možné, že by měl Timothy jiného otce než Stephena.
Vyloučeno.
- Jonathane, prosím nechoď. - Musím jít.
- Každý říká... - Co na tom záleží?
Je to pro mě těžké, protože chci jen pomoct.
Vím, že chceš a ceníme si toho.
Nejlepší pro mě bude, když
se stáhnu do ústraní.
Prosím Jonathane, potřebujeme tě, děti, já i Stephen.
Jsou tu i jiné věci. Jane...
Cítím k tobě něco.
I já k tobě něco cítím.
Děkuji, Jane.
Pozvali mě do Bordeaux.
- Kam tě pozvali? - Do Bordeaux.
Do Bordeaux?
Wagner.
Studenti mě můžou vzít, vím, že nesnášíš létání.
To je pravda, nesnáším.
Vezmi auto, setkáme se v Bordeaux.
Ať mají děti pohodlí.
Bylo by to příliš složité.
Vezmi Jonathana.
Pochybuju, že by jel.
Ahoj, Stephene.
Je to v pořádku?
Neřeknu to, když ani ty.
Mysli na to, že musíš řídit.
Jane potřebuje pomoc.
Sarah, nezapomeneš mu dát injekci až přistanete, že ne?
A zavolej mi, až přijedete do hotelu.
- Ano. - Slibuješ? - Ano. - Dobře.
Stephene?
Máma vezme malého.
- Bude tu každou chvíli. - Uvidíme se v Bordeaux.
Buď hodný.
- Spí? - Ano.
Jonathan.
Jonathane?
Jonathane, jde o Stephena, udělalo se mu zle,
je v nemocnici v kómatu.
Co se stalo?
Má pneumonii.
Je napojený na podpůrný přístroj.
Nejsem si jistý, jak dlouho bude žít.
Musím vědět, jestli má personál odpojit ventilátor.
O čem to mluvíte?
Tak by to byl bezbolestný konec.
Když se ho pokusíme probrat, není jisté jestli přežije resuscitaci.
Musíte ho probrat z anestezie.
Jste si jistá, že to chcete?
Jediná cesta, jak ho odpojit od ventilátoru, je udělat tracheotomii.
Díra v krku obcházející dýchací trubici.
Už nikdy nepromluví.
Není žádných pochyb o tom,
že Stephen musí žít.
Zajistím mu všechno, co potřebuje.
Zařídím transport do Cambridge.
- Možná nepřežije cestu. - Ale přežije.
Vím.
Ustoupím.
Vzal jsi všechno z auta? Jeho vozík, vybavení, všechno?
Sbohem.
Stephene?
Tohle je hlásková tabulka.
Nejdřív mi řekneš, jaké písmeno chceš, mrknutím,
když řeknu barvu skupiny, v které se nachází.
Když budu vědět skupinu, vybereš písmeno z té skupiny,
opět mrknutím, když řeknu barvu písmene v té skupině.
Očividně.
Zkusme to.
Zelená.
Modrá.
Růžová.
Černá.
Červená.
Mrknutím vyber barvu skupiny písmene, co chceš.
Zelená.
Modrá.
Růžová.
Černá.
Červená.
Dobrý den, Elaine. Odložím vám tašku?
To je v pořádku, díky, Jane.
- Počkejte tu. - Dobře.
Je tu, má skvělé doporučení.
Slib, že ji neodradíš.
Ano?
Tak jsme tu.
Elaine, to je Stephen.
Stephene, Elaine.
Ráda vás poznávám, profesore.
Měla byste mít všechno, co potřebujete.
Kdyby něco chybělo, budu hned vedle.
Skvělé, přejdeme rovnou k práci.
Děkuji, Jane.
- Kdybyste mohla zavřít dveře. - Samozřejmě.
Tak začneme.
Dobře.
Červená.
Žlutá.
Č.
Zelená.
Černá... A.
Zelená, zelená, J.
Čaj.
Chcete šálek čaje?
Dobře.
Něco zvláštního?
Zapamatoval jste si tabulku, vím to.
Já mám hodně času.
Zelená, zelená, zelená, žlutá.
Žlutá, B.
Zelená, modrá, černa, růžová, červená.
Červená?
Zelená, žlutá, modrá, modrá.
U... takže BU, měl by to být čaj Builders, že?
Jak vám to šlo?
Myslím, že je to ten nejnadanější muž, s jakým jsem se setkala.
- Máte velké štěstí. - Děkuji.
- Musíte velebit zem pod jeho... - Koly.
Je to ideální pacient, je tak vtipný.
Když o něm čtete...
Uvidíme, jak to půjde dál, dobře?
Není to ještě pojmenované.
Jak vidíte, je to snadno nastavitelné
a můžeme změnit úhel na jaký bude Stephen chtít.
- Je to špičková technologie. - Jak to funguje?
Využívá jednoduché rozhraní, které skenuje abecedu
a vybere jen jedno písmeno současně.
Využitím této techniky může profesor
psát 4 slova za minutu.
Dobře, lepší než 1 za minutu.
Já jsem vzal komponenty z telefonního záznamníku,
abych zkonvertoval psaný text do syntetické řeči.
Hlas zní trochu roboticky, ale...
Vyzkoušíme to?
- Skvělé. - Tady je ovladač.
Pravá ruka?
Hotovo.
Vítejte v budoucnosti.
Jmenuji se Stephen Hawking.
Je to v americké angličtině!
Je to problém?
Můj bože, máte i jiný hlas?
To je jediný, který teď mám.
Myslím, že je skvělý.
"Daisy, Daisy, odpověz mi."
"Upřímně, má drahá, kašlu ti na to!"
Zlikvidovat!
Napíšu knihu.
O čem?
- O čase. - O čase.
Jaká je podstata času?
Skončí někdy?
Můžeme jít zpátky v čase?
Jednoho dne tyto odpovědi budou tak zřejmé, jako že Zem obíhá Slunce,
nebo možná tak absurdní, jako věž z želviček.
Jen čas, ať je to cokoliv, nám napoví.
KIP THORNE PRO PROF. S. HAWKINGA
Profesore?
- To je pro přítele. - No samozřejmě.
To říkají všichni.
Nemusíte se přede mnou stydět.
Vím, jací jsou muži.
Podíváme se?
Poslužte si.
Promiňte.
Další?
Co?
HISTORIE ČASU
STRUČNÁ HISTORIE ČASU
Tak jsem řekl, že už dlouho hledám model vesmíru.
Konečně jsem ho našiel.
Vsadím se, že ano.
Stephene, potřebuju tě ukrást, přišly smlouvy.
Dáte nám minutku, Jane?
Hotovo.
Jako nový.
Kdo jsme? Proč jsme tady?
Pokud se to někdy dozvíme, bude to definitivně vítězství lidského rozumu,
Protože tehdy budeme znát mysl Boha.
- Myslíš to vážně? - Ano.
- Samozřejmě. - Takže jsi Ho uznal?
Nicméně...
Nicméně co?
Opravdu mi necháš tuhle chvíli?
Nemáš za co.
Požádal jsem Elaine, aby se mnou jela do Ameriky.
Postará se o mě.
Opravdu?
Ano.
Vždycky jsi mi řekl, když přišla pozvánka.
Další ocenění, co naděláš.
Promiň.
Kolik let?
Říkali dva.
Měl jsi jich tolik.
Všechno bude v pořádku.
Milovala jsem tě.
Snažila jsem se, jak jsem uměla.
Opatrně.
To tu zůstává.
Na shledanou, Jonathane.
STRUČNÁ HISTORIE ČASU STEPHEN W. HAWKING
Děkuji.
Poprvé jsem se setkal s profesorem v roce 1963.
A tady to máte, čas, kam se poděl?
Byla to jedna z mých největších radostí, sledovat tohoto muže
jak vzdoruje všem předpokladům, vědeckým i osobním.
Prosím, přivítejte na pódiu mého váženého kolegu,
mého drahého přítele, profesora Hawkinga.
Díky, můžeme nejdřív začít s vybranými dotazy?
Slyšíte mě?
Teď vás znají všude.
Jak se vyrovnáváte s takovou pozorností?
Nedávno mě v Cambridge zastavil turista,
který se mě zeptal, jestli jsem skutečný Stephen Hawking.
Odpověděl jsem mu, že ne, že ten skutečný vypadá lépe.
V roce 1979 jste mluvil o možnosti Teorie všeho,
kterou objevíme do konce století.
Teď předpovídám, že jsem se mýlil.
Profesor Hawkingu, říkal jste, že nevěříte v Boha.
Máte životní filozofii, která vám pomáhá?
Řekl jste, že nevěříte v Boha.
Máte životní filozofii, která vám pomáhá?
Je jasné, že jsme jen vyspělejší druh primátů
na malé planetě obíhající okolo průměrné hvězdy,
na okrajové části jedné ze stovek miliard galaxií.
Ale od úsvitu civilizace
lidé touží po porozumění základnímu uspořádání světa.
Na podmínkách hranic vesmíru musí být něco velmi výjimečného.
A co může být výjimečnějšího než žádná hranice?
Neměla by existovat žádná hranice lidského úsilí.
Každý jsme jiný.
Jakkoli zlý může vypadat život,
vždy existuje něco, co můžete dělat a také v tom uspět.
Dokud existuje život, existuje i naděje.
Je to od Stephena.
No tohle!
Vždycky máš špinavé brýle.
Profesore a paní Hawkingová, Její Veličenstvo královna.
Gratuluji.
Můj nositeli čestného vyznamenání.
Celkem dobré na starého liberálního socialistu.
Neboj se, rytířský titul můžeš odmítnout.
Děkuji za dnešek.
Bylo to výjimečné.
Všechno to bylo poněkud výjimečné, že?
Co píšeš?
Podívej, co jsme stvořili.
Ve světě se prodalo víc než 10 milionů kopií Stručné historie času.
V 72 letech Stephen neplánuje skončit a pokračuje v hledání Teorie všeho.
Odmítl rytířský titul od královny.
Jane má svůj PhD ze středověké španělské poezie.
S Jonathanem jsou šťastně sezdáni .
Jane a Stephen zůstali přáteli a mají 3 vnoučata.
přeložil DoubleJo z SK do CZ rad.mas