Subtitrarea: LionKing09/Thriller/Avocatul31
Să-mi spui când filmezi.
Filmez.
Mulți oameni...
au multe întrebări legate de ce s-a întâmplat, cu adevărat.
Iar când nuvela a fost publicată pentru prima dată,
nu a durat mult
până să fie formulate și mai multe întrebări.
Întotdeauna a rămas un mister.
Și de aceea doresc să vă mulțumesc
fiindcă ați venit să ne întâlniți.
Pentru a ajuta să facem oarece lumină asupra întâmplărilor.
Bine.
El v-a dedicat cartea dumneavoastră.
Ne puteți spune cât anume din această nuvelă
se bazează pe fapte reale?
Totul.
Era în anul 1969...
Ce ne puteți spune în legătură cu acea vară?
Întrebare...? Care era întrebarea?
Ce vă amintiți din acea vară a anului 1969?
Era cald. Era foarte cald.
Cred că și Dumnezeu transpira, atât era de cald.
Vorbiți-mi despre crimă.
Cât voi fi plătită, pentru asta?
Ei bine, șeriful Call era acest malefic, josnic,
dezgustător... nenorocit.
Negrii îl urau pe șeriful Call
fiindcă omorâse mulți dintre noi,
în timpul celor două mandate ale serviciului său.
Au fost și câțiva din familia mea...
Și albii se temeau de el.
Așa că cineva s-a luat de fundul lui gras și l-a omorât.
Asta e ceea ce s-a întâmplat în acea vară.
Se spune că și-a târâit intestinele
pe o distanță de o milă, până să moară.
Nebunii de albi i-au ridicat până și o statuie.
Cum ați ajuns
să lucrați pentru familia Jansen?
Le făceam curat din când în când,
în momentul în care mama lui a plecat.
Iar Ward și cu mine... Ward era fratele său,
era la liceu, pe atunci
și l-am crescut împreună.
Micul Jackie avea 5 ani, pe atunci.
Unde era tatăl său?
W. W. era doar...
un vânător de fuste... știi tu...
Și conducea ziarul local.
"The Moat County Tribune".
Ce mai face Ward?
E bine, e bine. E foarte ocupat.
Ward era scriitor...
pentru "Miami Times".
Obișnuia să scrie despre...
Ei bine, era genul celebru, știi?
Fiindcă a scris despre Mișcarea drepturilor civile...
și despre săraci... și despre acuzații pe nedrept.
Așa a ajuns acea doamnă Charlotte
să înceapă să-i scrie scrisori.
Chestii de genul ăsta.
Da.
Iar Jack, după cum spuneam, era înotător.
Și...
era aproape de absolvire, foarte aproape, și atunci...
a părăsit echipa de înot,
a părăsit facultatea,
și s-a întors acasă, la casa tatălui său, pentru a distribui ziare.
Nu voia să se întoarcă acasă,
dar nu avea unde altundeva să meargă.
Jack, mai bine ai da muzica mai încet!
Știi că W. W. se va supăra pe tine!
Bate... Anita! Poți, te rog, să bați la ușă?
Se putea să mă fi masturbat!
Te rog, n-ar fi fost nimic ce să nu mai fi văzut...
Ce faci?
Îți adun lucrurile, așa cum fac zilnic.
Hai, nu și astăzi! E prea cald pentru așa ceva.
Doar ajutam.
Știi, ba nu mă ajuți și nici nu trebuie să mă ajuți.
Haide...
Treci din pat ca să-l pot face.
Du-te și pregătește-mi niște verdețuri.
E patul meu.
Știu că e patul tău. Serios?
Dacă tot e patul tău, ar trebui să ți-l faci tu.
Au anulat "The Smothers Brothers".
Nu, asta-i emisiunea ta preferată!
Păi, îmi place emisiunea. Îmi place Dick și-mi place Tommy.
Întinde-te. Dă-mi voie să fiu în locul tău, pentru o clipă.
Da, sigur! Bagă-mă în bucluc!
Vrei ca tu să fii eu, iar eu să fiu tu? Bine...
- Bine, o să-mi placă. - Jack, pot intra?
- Bun, bine. - Pleacă, ieși! Ieși afară!
Bine.
Mai bine aș începe să mă masturbez, mai întâi.
Jack, îmi pare rău să-ți întrerup masturbarea,
dar am venit să curăț patul!
- Puteam să mă fi masturbat! - Am să curăț totul!
Puteam să mă fi masturbat!
Ieși! Curăță-mi rahatul!
... iar tot ce am primit în schimb
e un alt exercițiu suav...
- De manipulare politică. - Bună fată...
Înșelăciune și decepție,
nesimțire și indiferență la problemele noastre personale,
și jocul dezgustător al politicilor de dezbinare,
de instigare a tânărului împotriva bătrânului,
a lucrătorului împotriva conducerii, a nordului împotriva sudului.
Ai vrut să mă vezi?
Ai vorbit cu Ward, săptămâna asta?
- Nu. - Bună, Jack.
Nu ți-a pomenit nimic de venirea lui încoace?
Nu-mi vine să cred că tatăl tău mă pune să fac un articol despre așa ceva.
Adică... Uită-te la ea.
... pentru deschiderea societății noastre.
Plănuiește să candideze la președinție, mai departe.
Vor să vorbească cu Hillary Van Wetter.
Nu lăsa acel premiu Pulitzer să te prostească.
Încă nu știe totul.
Nu e niciun motiv să vină aici
stârnind rahatul, cu găozarul acela.
Voiam doar să spun că e foarte important
ca toți americanii să recunoască...
Pe Charlotte Bless au iubit-o niște bărbați periculoși.
Le-a scris bărbaților în închisoare.
Într-un final, s-a îndrăgostit de unul.
Era hotărâtă să-l scoată afară.
De ce nu aveți gheață pe aici?
Dacă vrei gheață, du-te la tine acasă.
Charlotte.
- E spectacolul meu. - Tu ce crezi, Charlotte?
Mie nu-mi place emisiunea asta.
E de la negrul despre care ai scris?
Nu... Acesta e albul meu.
Ce s-a întâmplat ieri? N-am văzut.
Ascultați asta. Crede că sunt îngerul lui.
- Îngerul lui?! - Tacă-ți gura.
- Târfo, câți ani are? - Dumnezeule...
E un mare poponar care încearcă să ți-o tragă.
"Dacă vreodată ar fi vreun înger pe lume,"
"îngerul meu, ar trebui să fii tu,"
"dar niciun înger nu ar face lucrurile pe care visez eu că le dorești."
Îngerul tău... îngerul lui...
Asta e tare...
Spune... "Dacă exiști cu adevărat, aș putea deveni un credincios."
"Toată viața, inima mea a încercat să găsească un loc..."
"nu-l pot numi... o casă."
Trebuie să-ți găsești unul tânăr.
Ți-o va trage foarte bine.
A spus că eu sunt casa lui...
Are o sută de bărbați
care-i scriu din penitenciar...
Ăsta-i bărbatul ei...
Nu. Acesta este bărbatul meu.
Acesta-i acela.
Ward a venit acasă pentru a investiga
condamnarea lui Hillary Van Wetter.
Orașul n-a fost prea fericit în privința asta...
- La fel cum nici tatăl său n-a fost. - Rahat...
Ward...
E doar un cal, în toată parcarea.
E drumul nostru spre casă, Yardley.
Unde sunt cu toții?
E duminică.
Oamenii sunt ori acasă, ori la biserică.
E o budă.
Salut, omule.
Salut.
Ce mai faci?
- Jack, fă cunoștință cu Yardley Acheman. - Salut.
- Frățiorul meu, Jack. - Înotătorul, nu-i așa?
- Da, acum e șoferul nostru. - În ordine, bine.
Dă-mi voie să iau astea.
- Asta-i mașina mea de scris. - Te-ai făcut mare, băiete...
Ai grijă cu mașina de scris.
Te-ai umflat. E de la înot?
Nu... nu mai.
Nu! Nu! Nu...
Yardley e foarte grijuliu cu costumele sale...
- Si cu mașina sa de scris. - Ei bine, sunt foarte scumpe.
Da. Mulțumesc...
Cum intru?
Atenție la cap. Atenție la cap.
- Nu-mi atinge capul. - Spune-i de unde ești, Yardley.
Din Londra.
Când am venit aici... de la New York,
am dat un interviu pentru o slujbă...
și eram într-un anunț dat din New York
în care menționasem doar că eram din New York.
Și cum ai ajuns din orașul New York
în metropola Lately, din Florida?
Reședința Jansen...
Așa că am venit în sud și am dat un interviu la ziar.
W. W., domnișoara Roberta e la telefon.
Nu, nu, nu...
- Nu preluăm apeluri. - Anita...
- Cine-i domnișoara Roberta? - Fără apeluri, Anita.
Din ce parte a Londrei ești, Yardley?
Din toată Londra.
- E vreo curățătorie uscată bună, pe aici? - Ce anume?
Curățătorie uscată.
- Curățătorie uscată?! - Da.
Nici nu te-ai atins de mâncare, nu-i așa
Cum ai să câștigi concursurile alea de înot, dacă nu mănânci?
M-am retras.
Te-ai retras... Jack, tu nici măcar nu ești destul de obosit, ca să te retragi.
Cu ce vă ocupați voi băieți, mai exact?
Mă refer... băiatul ăsta s-a înecat încă de la inițiere.
Ei bine, Yardley e scriitor...
Și bănuiesc că veți spune că Ward e "piulița și șurubul".
Da. Când eram reporter,
noi aveam oameni care aduceau povești rescrise prin telefon.
Nu, nu, nu. Eu nu rescriu.
Eu sunt scriitorul.
Adică eu sunt cel ce pune faptele în perspectivă.
Da. E o lume diferită acum, domnule Jansen.
Cu siguranță.
Vremurile s-au schimbat un pic, domnule.
Ce interese are "The Miami Times"
legat de cazul lui Hillary Van Wetter?
A ucis pe cineva în pușcărie?
Chiar dacă ar fi fost vinovat...
- Ar fi fost linșat, pur și simplu. - Ar fi avut anumite drepturi.
Și chiar dacă ar fi fost vinovat...
Hillary avea drepturi care la proces i-au fost complet ignorate.
Și de aceea suntem aici.
Îmi pare foarte rău, dar eu trebuie să plec.
Îmi pare rău, scumpule.
Am de făcut niște evaluări devreme, la primele ore ale dimineții.
- Vino aici, dulceață. - Îmi cer scuze.
Foarte bine, amice.
Ward!
Noapte bună, băieți.
Ward!
Pare foarte sigur pe el, pentru un colorat...
Ward a spus că au nevoie de un șofer.
Șofer?!
Ce ai mai făcut pe acolo?
Ai mai cunoscut pe cineva nou, la Miami?
Am cunoscut, câțiva...
- Ei, da... - Sunt de tot felul acolo, știi?
Tu să stai departe de brutele acelea.
Ții minte ce s-a întâmplat ultima dată...
Ce-ți fac copiii?
Arăți bine, dragule.
Fac bine. Fac foarte bine.
Imediat ce plec de aici,
merg să-i văd și să le pregătesc cina tuturor, din nou...
Ar trebui să vii și tu la cină.
Voi veni și eu la cină.
Cred că Ellen e a patra...
de când ai plecat.
Da...
De aceea nu prea iau eu târfele astea prea în serios.
Vin și pleacă, vin și pleacă...
Știi la ce mă refer?
În sfârșit Visele mele vor deveni realitate...
Astăzi va spune "Da"...
Prietenii spun că nu-i posibil...
Dar toată iubirea Eu știu că am câștigat-o...
- Ce faci acolo, Yard? - Iisuse...
Închide ușa aia, băiete.
Nu vreau ca tatăl tău să răcnească pentru toate muștele
care intră în casă.
Cine-i asta, Jack?
Caut biroul domnului Jansen.
Ward Jansen, de la "The Miami Times"...
- Am întrebat cine-i asta! - Eu lucrez pentru "The Times".
- Da? - Da.
- Ei bine, eu sunt Charlotte Bless. - Eu sunt Jack Jansen.
Dă-mi voie să le iau eu.
- Bună. - Sunt toate dosarele mele.
Biroul e-n garaj.
Arăți puțin cam tânăr pentru un jurnalist.
De fapt eu sunt doar șoferul.
Dar și scriu.
Și eu. Scriu scrisori. Sunt destul de bună.
Salut, băieți!
Aceasta e domnișoara Charlotte Bless.
Nu pentru mult timp.
Hillary și cu mine suntem logodiți și ne vom căsători.
Bună, domnișoară Bless. Eu sunt Ward.
Domnule Ward, mă bucur că, în sfârșit, vă întâlnesc.
N-ați menționat despre logodnă, în scrisoare.
Du-te și te curăță.
Păi, abia s-a întâmplat. Tocmai m-a cerut.
- Asta arată cam murdară. - Și cum să fac?
Scuzați-mă o clipă.
- Adu-i drei Bless ceva de băut. - Eu sunt Yardley Acheman.
Noi credeam că dvs. și cu Hillary nu v-ați văzut.
Păi, doar în fotografii,
dar ne scriem unul celuilalt de luni de zile
și ne înțelegem cu totul perfect.
Ward, unde ar trebui să-i pun dosarele?
Tot ce vreți să știți despre Van Wetter
se află în acte,
aici, în aceste cutii.
Și corespondența noastră incitantă e în aceste cutii.
În caz că sunteți interesați.
Pe biroul meu, Jackie, băiete.
Domnule Jansen, eu chiar voiam să vă mulțumesc.
Voiam să vă mulțumesc că mi-ați înapoiat scrisorile.
Și că mă ajutați să-l scot pe Hillary din acea gaură de iad.
Ei bine, încă nu mă voi apuca să scriu despre luna de miere.
Dar vom lupta împotriva sentinței sale
și a felului în care a fost dată.
Mulțumesc. Vă mulțumesc mult.
Nimeni nu merită pedeapsa cu moartea, domnișoară Bless.
Nici măcar Hillary Van Wetter.
Scuzați-mă... Așadar, totul este aranjat în ordine alfabetică.
Vă spuneam... Cum vă numiți?
- Yardley. - Yardley.
Toate filele...
tot ce a fost în ziare...
- Sunt în cutia de deasupra... - Asta ne va fi de mare ajutor.
E un om nevinovat. Veți afla asta.
Condamnat pe nedrept.
Asta ne va da un start grozav.
- Am făcut multe cercetări. - Văd asta.
Între timp, aveți nevoie să vă revigorați, sau altceva?
- Jack, arată-i drei Bless unde e dușul. - Cred că voi rămâne aici.
S-ar putea să aveți unele întrebări care au nevoie de răspunsuri.
Mă pot împrospăta chiar aici.
O bere rece pentru mine, Jack.
Ești adorabil, Jack.
Eu aș vrea un ceai rece, dacă aveți.
- Tu vrei ceva, Ward? - Nu.
Veți vedea...
- E un volum enorm de muncă. - Ce-i cu cutiile astea?
- Nu știu ce să fac aici... - Ce e cu cutiile?
Ei bine, trebuie să începem.
Jack al meu era îndrăgostit de Charlotte Bless.
Aș putea spune că acest băiețaș excitat
ar fi sărit pe ea de la prima apariție.
Cu toții erau confuzi asupra motivului
pentru care ea se logodise cu Hillary Van Wetter.
Mocirlă albă, imorală și mizerabilă.
"Toți criminalii care mi-au scris..."
"vor să-și îndese gurile în vaginul meu..."
"iar unii chiar în crăpătura din spate,"
"cu excepția lui Hillary Van Wetter."
"El nu are astfel de dorințe."
"El vrea să fie supt."
"Consider aceasta o dovadă psihologică a nevinovăției sale."
Ea e o chestie puțin cam imorală.
Cred că o luăm un pic cam prea în serios.
E sigur că te plictisești repede.
Ba nu. Îți pot spune că eu nu voi merge să mă tolănesc prea curând
în această groapă de rahat floridiană, așa că...
- Ascultă... - Bună, Kathy. Eu sunt.
Hillary i-a spus ei că acel cuțit...
- Cum adică cine? Yardley. - Si cămașa însângerată
pe care polițiștii susțin că le-au găsit acasă la el
s-au pierdut cumva, înainte de proces.
Da, și mie mi-e dor de tine.
Ce?
Bună, Kathy.
Domnișoara Bless a vrut să-l viziteze la închisoare.
Prima sarcină a lui Jack a fost să o ducă acolo.
Pariez că știe că sunt aici.
Știi, oamenii care se îndrăgostesc afară...
într-o relație normală,
au aceste puteri... Puteri telepatice.
Hillary și cu mine avem acest gen de conexiune, înțelegi?
Tu de ce nu ești acum la facultate?
Eram înotător, când eram în școală.
- Vorbești serios? - Da.
- Și eu am fost înotătoare. - Ai fost?
Da... Înotam ca o sirenă,
dacă n-ar fi fost blestematul ăsta de păr ondulat.
Cred că părul drept îmi dă distincție.
În ordine.
Bine.
Așadar?
Ei bine, într-o noapte ne-am îmbătat și...
tocmai...
mi-am pierdut cumpătul și...
ei bine, am golit piscina.
La facultatea ta?
Universitatea din Florida.
L-au numit a fi vandalism, cred eu.
De fapt nu e atât de ușor de făcut, precum pare.
Și îți pierzi des cumpătul?
Acest loc e plin de băieți la fel ca tine,
care și-au pierdut cumpătul, într-o zi.
Devin excitată, fiind atât de aproape de el.
Baby...
Pariez că el e excitat din cauza mea tot timpul.
Da...
Îl pot simți.
Vă pot fi de folos, oameni buni?
Nu...
Da, domnule ofițer.
Vrem doar să stăm în parcarea voastră, pentru o vreme.
Pentru ce?
Tăticul lui e înăuntru și vrem să-i trimitem niște vibrații ample.
Niște ample... ce?
Chestiile acestea speciale se numesc vibrații ample.
Îmi pare rău, doamnă. Nu puteți parca aici.
Da, domnule ofițer.
Povestea pe care Hillary le-a spus-o polițiștilor
nu a fost niciodată investigată.
A spus-o doar o dată din boxa martorilor
și niciodată nu s-a cerut o cercetare,
nici măcar de către avocații săi.
- Mă bucur să te revăd, Ward. - Îmi face plăcere.
Domnule, acesta e partenerul meu scriitor, domnul Yardley Acheman.
Bineînțeles.
Presupun că cel mai bun punct de unde să începem
ar fi începutul.
M-am născut în acest ținut.
În 1897, din părinți săraci dar mândri.
Domnule Pine, am putea sări peste 65 de ani,
ca să salvăm ceva din timpul tuturor?
Hillary Van Wetter, 1965?
Nu pot fi de acord să discut cu voi despre cele întâmplate.
Nu fără acceptul clientului meu.
Are dreptul la intimitate, la fel ca oricine.
Aveți acceptul lui. V-a scris.
Va trebui să verific.
Sunt sigur că scrisorile trebuie să fie prin dosarele dvs., domnule Pine.
Asta e ce spuneți dvs., dar eu am de apărat un client.
Uitați care-i treaba.
Dacă trebuie să ne aducem un avocat aici
pentru a rezolva asta, atunci, când va fi aici,
va trebui să-l punem să privească
asupra tuturor aspectelor cazului d-lui Van Wetter.
Inclusiv competența apărării.
N-a fost nimic în neregulă cu apărarea lui Hillary Van Wetter, la tribunal!
Atunci nu aveți de ce vă îngrijora, din partea noastră.
Vrem doar să discutăm cu el.
Și-atunci noi vom pleca...
Nu știți nimic despre această persoană!
Ai fost în această lume doar 5 minute, băiete!
Chiar nu este cazul, domnule Pine...
Ba da. Vorbesc cum vreau eu, în biroul meu!
În regulă. Atunci, veți aranja întâlnirea, nu-i așa?
Repede! Vom întârzia!
Ai luat certificatul de căsătorie?
Nu-mi vine să cred că facem asta!
La naiba! Jack, du-te și bate din nou la ușă.
Iat-o... Scumpo...
- Ei bine, eu spun... - Bună dimineața, domnișoară Bless.
Uite-o pe Daisy Mae...
'Neața.
Arăți foarte bine.
Sper să-i placă.
Vă deranjează dacă ridicați geamurile?
Mi se va zburli părul.
Vorbești serios?
Eu transpir ca o călugăriță însărcinată aici, în spate.
Incredibil!
Bună.
Aveți 15 minute.
Fără contact fizic sau de orice fel.
Fără înregistrări.
Niciun obiect nu-i va fi dat deținutului.
Eu voi sta chiar în spatele ușii.
Domnule Van Wetter,
numele meu e Ward Jansen.
- Acesta e asociatul meu, Yardley Acheman... - Arăți ca în fotografie.
Chiar da?
Mulțumesc.
Aceștia sunt ziariștii tăi?
Ce vor face pentru noi?
Te vor salva.
Ne vor salva?
Rahat. Nu se pot salva nici pe ei.
Domnule Van Wetter, voiam să vă întrebăm
despre probele pierdute, în cazul dumneavoastră.
Taci. Nu vezi că sunt ocupat?
Vei face ceva pentru mine, chiar acum?
Aș vrea să pot.
Depărtează puțin picioarele.
Da...
Acum rupe ciorapii.
Rupe-i acolo.
Da...
Ferește mâinile.
Da...
Acum deschide gura...
Imaginează-ți ceea ce mi-ai scris în scrisorile tale.
Târfo!
Te iubesc.
Ce dracu' se întâmplă aici?
- Ești o fată bună. - V-am avertizat! Vizita s-a încheiat!
V-am spus că această vizită e... Vino!
- Haide, Hillary. - Nu!
Nu! Nu s-a întâmplat nimic!
Rahat! Nu!
Ce naiba? N-am atins fata aia!
Nu! Nu!
De ce naiba râzi?
Să mergem acum, domnișoară Bless.
Jack a venit acasă și a vomat, după asta.
Nu-i venea să creadă că încă o mai iubea
după ce a văzut, dar o iubea.
- Ești Ward, băiatul lui Ward? - M-hm.
Cel mai controversat om din întreg ținutul Moat.
Ce pot să fac astăzi pentru voi, domnilor?
E vorba de uciderea șerifului Call.
Am înțeles că au fost niște probe fizice
referitoare la caz, care s-au pierdut?
Da, domnule. Cred că au fost.
Păi, ne întrebam ce fel de explicații
ar putea avea departamentul.
Aș vrea să știu.
Domnul Van Wetter a tăiat odată degetul unui polițist.
Știați asta?
Era ceva legat de o amendă de trafic, dacă-mi amintesc bine.
Nu poți face prea multe fără un deget.
E ceea ce ne diferențiază de primate.
Pentru un lucru minor cum ar fi să-ți prinzi nevasta de sân...
- Nu sunteți căsătorit, domnule Jansen? - Nu.
Nu poți face un lucru așa minor.
Voi merge să vorbesc cu polițiștii
care s-au ocupat de arestare.
Poți vorbi cu cine vrei,
cât timp vor vorbi și ei cu tine. Dar n-o vor face.
Și asta de ce?
N-au uitat ce a făcut Hillary cu unul de-al lor.
Judecătorul a permis mărturia,
bazată pe dovezi pe care nu le-am văzut.
L-a crezut pe ofițer, în loc să-l creadă pe Hillary.
Nu pot să spun că-l învinovățesc. Nimeni n-o face.
M-ai pus pe gânduri.
Trebuie să-l întrebi.
Unde-a fost între 2:00 și 6:00?
Îl voi întreba în legătură cu niște lucruri pe care le-a scris,
niște scrisori către Charlotte.
Așa.
Așteaptă.
Bună dimineața, dle Van Wetter.
Salut.
Unde-i rochia ta?
Nu-ți place să mă vezi așa?
Cunoști un prizonier cu numele...
Ward, Ward, Ward.
Cunoști un prizonier cu numele
- de dl Bobby Valentine? - Dle Van Wetter?
Dl Demarcus Williams, dl Bobby Hinton?
Un alt prizonier cu numele Jimmy Edwards,
încă unul, Demarcus.
Cred că numele lui e Curt. I-am uitat prenumele.
În fine, știi ce au toți în comun?
Băi, Martin Luther King.
- Știi ce au toți în comun? - Ce?
Toți poartă pantaloni.
Fiecare om de-aici poartă pantaloni!
Cum aș putea să te deosebesc de ei?
- Nu vorbi cu ea așa! - Ia loc, Jack.
Stai jos naibii.
Dle Van Wetter, nu avem mult timp, în regulă?
Trebuie să trecem mai departe.
Trebuie să acționăm cumva, Ward?
Se ocupă Ward!
Va continua în felul lui, până când nu va mai putea.
Poate așa s-a ales cu o cicatrice pe față.
Ai menționat într-una din scrisorile către domnișoara Bless
- că munceai... - Întoarce-te, târfă!
- Un unchi Tyree... - Da, da.
Când s-a întâmplat crima.
- Cu ce te ocupi? - Spații verzi.
Spații verzi.
Să pui o rochie pe tine data viitoare,
sau nu te mai deranja să vii! Târfă, uită-te la mine.
Și nu-l mai aduce pe negrul nenorocit,
care se crede Muhammad Ali!
Dle Van Wetter, haide, ia loc.
Cassius Clay, negroteiule.
Putem aduce o rochie aici în cinci minute.
De ce nu stai jos?
Pleacă acasă, băiete!
Nu știu...
Charlotte, unde găsești asemenea pantaloni?
Cred că ne-am blocat.
E un circ nenorocit!
În orașul ăsta,
Weldon Pine l-a ajutat pe șeriful Call să fie reales.
A fost tensiune mare.
Jack a început să fie gelos pe Hillary și Charlotte.
Și pe Ward și Yardley.
Ward nu se atașa de oricine.
Cum o chema pe iubita tatălui tău?
Jack nu înțelegea cum de era așa atașat de acel Yardley.
Nu, n-ai făcut-o.
Care-i cea mai ridicată temperatură
la care ai fost expus vreodată?
125.
Dar tu?
Scoate-ți mâna afară, și se va arde.
Cel mai torid era în Florida. Dar tu?
Pe mine nu mă deranjează. Nu iau în seamă niciodată.
Frigul și umedul trec prin tine ca un cuțit,
dar... nu știu...
Cum e dl Van Wetter azi? Încă nevinovat?
Nu știu dacă este...
E prea clar că n-are niciun ajutor pentru a dovedi,
mai ales din partea acelui Weldon Pine.
Îmi dați o furculiță sau ceva?
Pulpele se mănâncă cu mâinile.
Poate la tine acasă.
Suntem în Sud, dulceață.
Oricum, știi ce cred eu.
- Mănânci cartofii piure cu mâinile? - Chiar vrei să...
- Chiar vrei, chiar vrei... - Adu niște bețișoare, Anita.
Chiar vrei să condamni la moarte o persoană,
când ar putea fi nevinovată?
Nu, eu nu vreau.
Nu vreau să încerc să trăiesc cu asta.
- Pe de altă parte... - O vei mânca sau o vei tortura?
Ți-am spus, nu mi-e foame.
Pentru că ești îndrăgostit.
Știu și de cine.
Anita, nu-l necăji la masă.
Pe de altă parte, dacă o persoană e vinovată,
vrei să-i iei locul și s-o lași să plece?
Absolut.
Măi să fie.
Îmi pare foarte rău.
Nu contează, e doar ceai. Nu se pătează.
Ați crede că Jack și-a găsit o iubită până acum,
dar tot ce face e să-și de-a drumul pe fotografiile
din revistele pentru adulți, de sub patul său.
Se gândea la ea noapte și zi.
Da, cu siguranță era îndrăgostit.
Avea nevoie de ea.
Ce citești acolo? Dă-mi-o.
Ce-i cu prostia asta? "Lolita."
Pornache, pun pariu!
Ai nevoie de o iubită.
Privește fetele de-acolo.
Du-te și fă cunoștință cu ele. Haide.
Mi-e bine aici.
Vrei să ți-o sug eu?
Nu trebuie să răspunzi. Știu că e adevărat.
Nu voi distruge o prietenie
pentru un blowjob stupid.
Înțelegi?
De ce-mi vorbești așa?
O vezi pe cea în albastru? Ea ți-o va suge.
Nu vreau să mi-o sugă cineva ca ea.
Este bine că nu ești în închisoare,
pentru că acolo n-ai fi avut de ales.
Du-te naibii.
Jack, întoarce-te.
- Doamne. - Pam!
Ce se întâmplă? E bine?
Are o reacție alergică?
O meduză sau ceva?
O meduză nenorocită a făcut-o.
Trebuie să te piși pe mușcătura meduzei.
Va trebui să facem ceva stânjenitor.
Trebuie să reziști.
Te vei pișa pe el?
Ce-i faci?
Cheamă o ambulanță.
- Are o reacție alergică. - Taci dracului din gură!
Nu mă împinge! Trebuie să te piși...
Pleacă dracului de-aici! Știu asta!
Îmi dau seama că e otrăvit. Nu trebuie să te piși pe...
- Nu mă mai împinge! - Îți trag una de nu te vezi!
- Pleacă dracului de-aici. - În regulă.
- Ți-am spus că te lovesc! - Chem poliția.
- Pleacă. - Fie.
Dacă se va pișa cineva pe el, aceasta voi fi eu.
Bine, du-te naibii!
Nu-i place ca străinii să se pișe pe el.
Haide. Haide.
Haide, dragule. Trezește-te!
Haide! La naiba!
Haide.
Jack.
Ce faci aici?
Tu ce crezi?
Ți-am spus să bați la ușă
înainte să intri în camera mea.
Taci!
Uite, ți-am adus ceva.
Ia pastilele astea.
Miros îngrozitor.
Asta pentru că doamna blondă s-a pișat peste toată fața ta.
Uite, bea asta.
Doare?
Mi-e frig, mi-e frig.
Felicitări, Jack. Am apărut în ziar.
"O intervenție rapidă a salvat viața unui om pe plajă.
Dra Charlotte Bless din Mobile, Alabama,
se pare că a salvat viața dlui Jansen
urinând peste zonele corpului său
în care a fost mușcat.
Aici fiind incluse brațele victimei, organele genitale și fața."
Jack, n-am știut.
Habar n-aveam ca propriul tău tată
ar printa așa ceva.
A ajuns la cooperativa AP.
Ești faimos în toată țara.
"Remediu home-made" Bun titlu.
Ce încearcă să-mi facă tata?
Se numește afacerea ziarului, Jack.
La naiba.
Dă-i drumul, Jack! Îl vei ucide!
Jack, dă-i drumul.
Dacă mă mai atingi o dată, te voi nenoroci!
Du-te naibii, negroteiule.
Trebuie să facă sex.
Are nevoie de o cămașă de forță!
E reprimat sexual.
O femeie de 40 de ani e reprimată sexual,
și este obsedată de sculele din închisoare!
- Nu e frumos ce spui. - Liniștește-te.
Nu, la naiba cu liniștitul!
Nu las un copil să mă numească negrotei.
Vreau să plece de-aici!
Yardley?
Jack, să mergem la închisoare.
Voi doi vă puteți certa aici în continuare.
De data asta vorbesc cu Hillary chiar eu.
Haide.
Nici măcar nu te va privi,
dacă nu apar și eu într-o rochie drăguță.
Păcat pentru el.
Ward.
Vei vedea.
Am știut că Jack n-a vorbit serios.
Dar așa erau vremurile în care trăiam,
și a fost cum a fost.
Yardley, pe de altă parte...
Rapoartele criminalistice susțin că șeriful
a fost înjunghiat între orele 2 și 3 AM.
Da, cum ți-am spus...
Am fost la muncă la o peluză cu unchiul Tyree,
în Ormond Beach.
- La o peluză? - Da, dle.
- Vrei să spui că la furat? - Da, dle.
La furat de gazon, pe un teren de golf.
Un dezvoltator a plătit foarte mult pentru ele.
Am vândut, și nu ne-am întors la râu până la răsărit.
- Ce fel de dezvoltator? - Un dezvoltator în imobiliare.
- Ai vreun nume? - Nu, nu am.
Polițiștii spun că au găsit cadavrul șerifului la ora 6 AM,
dar fusese ucis înainte.
De aceea toată lumea presupune că tu ai fost.
- Tu ce crezi? - Tu să-mi spui.
Nu sunt singurul care deține o macetă pe-aici.
Adevărat.
Polițiștii au fost la casa lui Tyree,
a spus c-a dormit toată noaptea,
și a avut o grămadă de membri din familie care să confirme.
Apoi au mers la casa ta...
unde au găsit tricoul pătat de sânge și cuțitul.
Da, în regulă. Ascultă-mă.
Fiecare cuțit și tricou pe care le dețin sunt pătate de sânge.
Cu asta mă ocup eu.
Jupuiesc aligatori, pentru pielea lor.
Da? Eram burlac.
N-aveam pe nimeni să-mi spele hainele.
Tu probabil ai pe cineva să-ți spele hainele.
Ce crezi?
Pun pariu că ai.
Sângele nu s-a potrivit cu cel al șerifului, nu-i așa?
Spune-mi cum să dau de Tyree.
Brațele milei sunt atât de largi,
încât acceptă orice bărbat,
dar nu vor accepta bărbații care poartă pantaloni.
Unde-i femeia mea?
Singurul cu care trebuie să vorbești acum sunt eu, dragule.
Singurul cu care trebuie să vorbesc?
Eu sunt singurul. Eu sunt mila ta.
Eu sunt brațele larg deschise. Eu sunt pantalonii.
Se ocupă Ward!
Dacă vrei să mergi să-l vezi pe Tyree, îți voi spune eu pe unde s-o iei,
dar tu trebuie să decizi, pentru că e un om violent.
Nu plecați,
pentru că acum devine interesant.
Ward a sunat-o pe Charlotte
și i-a spus să-l ducă pe Yardley în Ormond Beach.
Voia să verifice povestea lui Hillary legată de terenul de golf.
Băieții au plecat în vizită la acest unchi Tyree.
E o prostie. Unde mergem?
Nu locuiește nimeni aici. Nimeni n-ar putea locui.
Ai vorbit cu Anita despre cuvintele pe care le-ai spus?
A fost o prostie.
Știu.
La naiba!
Sigur nu vrei să păzesc mașina?
La naiba! Chestia asta nu funcționează.
Parcă îi atrage.
Pun pariu că e mai bine decât o meduză.
La naiba! Doamne!
Ai grijă. Ești prea aproape. Ward! Ward!
Ai face bine să sari peste el.
E bine aici, dacă trebuie să ne ascundem.
Ward, te scufunzi.
Tot locul e inundat.
Te gândești vreodată la mama?
Mă întreb unde este.
E în Tucson, Arizona.
Ai o iubită?
De ce?
Nu-ți amintești, dar mama spunea
să nu facem sex cu o femeie până după căsătorie, da?
I-am urmat sfatul până...
La naiba cu asta. Vom vorbi mai târziu.
Să mergem.
Domnul Van Wetter?
Bună ziua, dle.
Numele meu este Ward Jansen. Lucrez pentru "The Miami Times."
Suntem aici pentru nepotul dvs, Hillary.
Ți-ai pierdut un papuc.
Ai noroc c-a fost doar unul.
E plin de șerpi pe-aici.
Trebuie să vorbim despre nepotul dvs, dle Van Wetter.
E puțin cam târziu pentru asta, nu?
Va fi legat de un scaun și electrocutat.
Ei bine...
Ați bătut atâta cale doar să-mi spuneți asta?
Nu trebuia să vă deranjați.
Mi-a spus c-a fost alături de dvs
în noaptea în care șeriful Call a fost ucis,
la furat de gazon, pe care l-ați vândut mai târziu.
Să sperăm că nimeni nu-l crede.
Furtul este interzis, nu-i așa?
Încă mai are timp.
Nu îmi place de voi.
Veniți la mine acasă,
mă numiți hoț.
Nu am venit în legătură cu furtul, dle Van Wetter.
Ci pentru a afla dacă viața unui om trebuie să fie curmată sau nu,
pentru uciderea șerifului Call.
Dar dacă ați fost cu nepotul dvs în acea noapte,
este vital pentru Hillary să recunoașteți.
Nu cred că te place mult.
Nici eu nu-l plac.
Unde-i înghețata?
Pe drum.
Fă copilul să tacă.
Ce-are copilul?
În regulă, ia loc.
Da.
Vrei?
Vrei puțină înghețată?
Nu vrei înghețată.
Ia scaunul și vino aici.
N-are rost să stai acolo.
Mulțumesc.
Tinere, ia un scaun.
Ia-ți un scaun.
Ai fost cu el?
Da.
Eu...
Am fost cu el.
Unde?
La clubul de golf.
Ormond Beach.
Am furat gazon, l-am vândut...
La un dezvoltator de imobiliare.
Unde locuiește Hillary?
Nu ne-am întors până pe dimineață, la răsărit.
Locuiește în partea aceea.
De ce îmi spui acum?
Pari să fii singură persoană care crede că Hillary e nevinovat.
Nu, dle Van Wetter. Nu, domnule.
N-am spus asta.
Băiatul tău...
devine impacientat.
- Să mergem. - Cu tine vorbesc.
- Ce ascunzi? - Ward.
M-am săturat...
de întrebările tale.
Eugene?
Ward, îți amintești de prima zi în care am fost cu Charlotte?
Am trecut pe la închisoare.
Nu am intrat. L-am văzut.
- Pe Tyree? - Da.
Crezi că au inventat povestea împreună?
Nu știu.
Să-ți spun ceva,
nu sunt atât de proști pe cum par.
La naiba, omule.
La naiba.
Ce naiba, omule?
Mă lași la un nenorocit de motel?
Iisuse!
În camera lui Yardley, nu altceva.
La naiba, omule. Uită-te la tine.
Începi să fii obsedat de cazul ăsta.
Să mă trezești.
Să mă trezești data viitoare.
Haide.
Arăți groaznic, Ward.
Te-au mâncat la micul dejun țânțarii?
Yardley a găsit terenul de golf.
- Ai aflat terenul de golf? - Ce caută în hainele mele?
S-a stricat mașina.
A trebuit să mergem pe jos până în oraș
și să oprim la un hotel să ne odihnim.
Dispari din hainele mele chiar acum!
Haide.
Haide acum, Jack.
Ce faci?
- Dră Bless. - Încetează.
Jack!
În dimineața crimei,
supraveghetorul terenului de golf din Ormond Beach
a sunat la Departamentul de Poliție
pentru a raporta că patru din terenuri
au fost atacate în timpul nopții.
- Ai vorbit cu directorul? - Nu.
El a murit, dar am găsit un alt timp care și-a amintit
cum conducerea clubului a sunat guvernatorul,
cerându-i să declare clubul o zonă de dezastru,
ca să poată primi fonduri federale
pentru înlocuirea gazonului.
Asta nu e tot.
L-am găsit și pe dezvoltator,
pe cel care a cumpărat gazonul furat.
Și-a amintit de Hillary și Tyree.
Au apărut la 6 dimineața într-o camionetă.
S-a uitat la ei și la ce au avut,
și a crezut că au furat dintr-un cimitir.
Dar, desigur, nu dorește să fie implicat în vreun fel.
Și cine era?
A dorit să vorbească cu mine doar dacă
i-am promis că rămâne anonim.
Haide acum. Cum îl cheamă?
Nu, nu, nu.
Trebuie să rămână anonim. Mi-am dat cuvântul.
Se află într-o poziție
din care ar putea avea probleme, știi ce spun.
Dar e bine, nu?
Uimitor.
Cum l-ai găsit?
Autorizații de construcții.
Autorizații de construcții...
E timpul să plecăm din Lately.
Te-ai culcat cu Yardley?
Persoanele ca Yardley...
trebuie să le ai de partea ta.
Știi ce vreau să spun?
Ți-ai tras-o cu el pentru asta?
Să faci sex cu un bărbat e cel mai natural lucru din lume, Jack.
Este.
Îmi place.
A fost o idee bună.
Haide! Să dansăm!
- Haide! - Nu!
Haide, Jack! Trebuie să ne distrăm.
Vrei să dansezi?
Da! Vreau să dansez cu tine!
Ești bun!
Nu îmi cer scuze, știi?
Doar că nu-mi place să te văd trist.
Yardley i-a spus editorului despre noile probe
din Ormond Beach.
A fost îndeajuns pentru a arăta nedreptatea sistemului legal din Lately,
și pentru o poveste bună.
Yardley voia să plece din oraș,
iar Ward știa.
Ce de alune pe podea.
Porci. O turmă de porci locuiește aici.
M-am săturat.
Nu găsesc inelul mamei.
Probabil c-a venit un negrotei
în toiul nopții și l-a furat.
Îmi pare rău, Anita.
Nu am vrut să spun...
N-am vrut s-o spun.
Și îmi pare foarte rău.
Știi, Jackie, trebuie să ai grijă ce vorbești.
Cineva îți va tăbăci fundul pentru așa ceva.
Mă înțelegi, băiete?
Da, doamnă.
Și ți-e dor de mama ta?
Uneori.
E umilitor felul în care te-a părăsit.
Iar eu am fost aici.
Să găsim inelul.
E în regulă. Îl găsesc eu.
Scuze.
În regulă.
Bine.
- Îmi pare foarte rău. - Bine.
În regulă, Jack.
Ce face ca această poveste să fie diferită?
De ce e diferită povestea ta față de celelalte, John?
Cu ce este atât de diferit acest caz, încât vrei să-i schimbi sentința?
Faptele. Ce rămâne de făcut?
Ești plecat de o lună și jumătate.
Am nevoie de tine aici.
Scutește-mă de prostiile astea.
Nu îmi convine asta și nici ție nu ar trebui să-ți convină.
Mă duc la Ormond Beach să văd ce s-a întâmplat.
Vreau să îmi iau pantofi de crocodil.
Tu conduci articolul ăsta, rahatul ăsta ar putea să îmi facă rău.
Trebuie să mă gândesc la cei care plătesc reclame.
Cei care plătesc reclame? Vrei să mă preocupe
cei care plătesc reclamele pentru ziarul tău?
Ward, nu știi totul.
Știe ce face, tată.
Taci! Nu vorbesc cu tine.
El știe cum să facă rost de subiecte,
dar ceea ce nu apreciază pe deplin
este că acele subiecte apar într-o comunitate.
Ei vibrează.
Precum meduza?
Eliberează substanțe?
Ai observat că Anita se poartă precum o șefă recent?
- Întotdeauna a fost așa. - Da.
Rahat.
Iubitule, lasă-l. Să nu te rănești.
Stai jos. O să o chem pe Anita. Anita!
Hei, o să mă ocup eu de asta.
- O să strângă Anita. Anita! - Are copii? Nu-mi amintesc.
- Are doi copii. - Da...
Ce mai faci, scumpo? Unde te duci?
La o petrecerea pentru un bebeluș.
Anita, înainte să pleci,
poți să strângi mizeria aia?
- Am spus că strâng eu. Este în regulă. - O să strângă Anita.
Strâng eu.
Mergem la Ormond Beach.
Spune-le.
Am numit-o pe Ellen editor șef.
Și...
ne căsătorim.
Este un inel vechi de colecție.
Știu că este.
I-a aparținut mamei mele.
A fost un cadou din partea mea. Dă-i-l înapoi, Jack.
Dă-i-l înapoi.
E tot ce am.
Ward nu a crezut niciodată povestea lui Yardley.
Aprobări de construcții și surse anonime.
I-a luat pe Charlotte și pe Jack înapoi la Ormond Beach
să descopere adevărul.
Yardley s-a întors acasă la Miami.
Bărbatul acela este periculos
Să-l iubești este periculos
Bărbatul acela este periculos
Să-l iubești este periculos
Bărbatul acela este periculos
Cum se numea acel constructor, Charlotte?
Care constructor?
Știi foarte bine care constructor.
Cel de la care Yardley spune că a cumpărat gazonul.
Nu știu. S-a dus singur.
Eu am fost la coafor.
Este nevoie de mult ca să arăt așa.
Charlotte Bless, arăți jalnic.
Și ai face orice ca să-ți scoți bărbatul
din închisoare, nu-i așa?
Îți este sete?
Da.
Bărbatul acela este periculos
Dacă o să continui să te uiți așa fix,
o să avem o problemă.
Ce s-a întâmplat cu adevărat acolo, Charlotte?
După ce te-ai dus la coafor, ce s-a întâmplat?
Jack, vrei să-i spui fratelui tău să își ia mâinile de pe mine?
- Haide, omule. Să mergem altundeva. - Încetișor, frățioare.
Relaxează-te naibii, băiete.
Dra Bless nu are niciun răspuns?
Nici nu credeam că are.
Fratele tău se comportă ciudat.
Nu este obișnuit să bea în felul ăsta.
Această relație este ceva serios Sau este doar o aventură
Îți spun
Este mai mult decât atât.
De ce face Ward asta?
Mâine trebuie să fim în 50 de locuri.
Ce este asta?
Este minunat.
Nu-l refuza.
Nimeni nu mi-a mai dat așa ceva până acum.
Ei bine, spune-mi când îl vrei înapoi, bine?
Este foarte frumos.
Vrei să te regulez, Jack?
Atunci o să te regulez oricum vrei.
Jack.
Jack!
Vreau să cumpăr niște pantofi de crocodil.
Jack...
Ai vrut să fii regulat în fund.
Asta ai vrut?
Spune-mi ce vrei.
Ești un porc.
O să te regulez oricum vrei.
Un micuț porc alb.
Jack? Jack! Jack!
Jack, trezește-te!
Se petrece ceva în camera lui Ward.
Hei! Hei!
Opriți!
Ce naiba?
Ajutor! Avem nevoie de ajutor!
Unde sunt afurisitele de chei?
Unde sunt afurisitele de chei, rahatule?
Nenorocitule, trezește-te!
Ajutor!
Unde sunt afurisitele de chei?
Ward, pentru ce este plasticul?
Ce este cu plasticul?
Ce naiba?
Te-am privit foarte des.
Stai aici și am auzit că bați la tobă.
- Nu te-ai ridicat să faci nimic. - Nu.
Am auzit că știi să cânți,
dar cu mine o să cânți.
O să fie în regulă.
Nu trebuie să dormi tocmai acolo.
În regulă.
Doar de data asta.
Nu pot să mă regulez cu televizorul pornit.
Pare cam ciudat să vorbim
în timp ce vedeți asta.
Dar este ciudat că ei o fac.
Cei mai mulți băieți de vârsta lui Jack se îndrăgostesc
de iubitele lor din liceu sau din colegiu,
dar pe Jack nu l-au interesat prea mult fetele
după ce a plecat mama lui.
Cred că poți să spui că avea probleme legate de abandon.
Cu Charlotte, era ca și când o avea pe mama sa,
iubita lui din liceu și o păpușă Barbie foarte sexi
toate într-una singură.
Oricum, cred că ați văzut suficient.
Părul meu arată ca naiba. Nici măcar să nu te uiți la el.
Rahat.
Trebuie să mă duc la coafor.
Nu-mi stă bine peruca.
Nu înțeleg ce naiba
faci cu Hillary.
Începem.
Nu îl iubești.
Serios?
Nu știi asta.
Nu știi nimic.
- Ai 20 de ani. - Nici tu nu ești cu mult mai în vârstă.
Sunt mult mai în vârstă.
Asta nu o să se întâmple.
Uită-te la mine.
Nu este practic.
Nu sunt atât de practic precum criminalul?
El nu este vinovat, Jack. Asta este important.
- Nu asta este important. - La naiba cu asta.
Știam că așa o să se întâmple.
Ce?
Ți-am dat "păsărică" și brusc...
Uite... Hillary nu este atât de rău.
Iar eu nu sunt atât de bună.
Am și o altă parte.
Am o parte întunecată,
care se înțelege foarte bine cu bărbatul meu.
Nu te poți împărți în părți.
Desigur că poți. Întreabă-l pe fratele tău.
Ce legătură are naibii Ward cu asta?
Are o parte întunecată și nu mă refer că este poponar.
Băieții ăștia trăiau unul pentru celălalt.
Pe Jack nu îl deranja că Ward era homosexual
sau chestiile rele în care era.
Era doar deranjat că Ward nu îi spusese.
- Bună. - Salutare.
- Se simte mai bine. O să fie în regulă. - Bine.
Trebuie să plec.
Unde să pleci? Unde te duci?
Mă întorc acasă.
Nu trebuie să pleci nicăieri.
Așa trebuie.
Nu trebuie să mergi nicăieri unde nu vrei să mergi.
Cine spune că nu vreau să merg?
De ce trebuie să pleci?
Pentru că trebuie.
Ia înapoi inelul ăsta.
Yardley a sunat la hotel.
I-ai spus?
I-am spus că Ward a fost tâlhărit și bătut pe plajă.
Ei bine, ce a spus?
Nu prea multe.
Voia să știe dacă va supraviețui.
Când i-am spus că nu era grav...
- Și-a cam pierdut interesul. - Nu va fi de mare ajutor o perioadă.
Nu părea să aibă nevoie de prea mult ajutor.
Nu poate scrie subiectul singur, Charlotte.
- Ei bine, o să vedem. - Nu știe suficient despre asta.
Nu este vorba despre un articol în ziar, Jack.
E vorba despre viața unei persoane.
Pentru asta suntem aici, bine?
Așa că este vorba despre viața cuiva.
Iubito, nu pleca.
Începi să mă tulburi.
Uite, ești un puști de treabă, bine?
Ești...
Ai întreaga viață înaintea ta,
iar tu mă vrei pe mine?
Jack s-a dus la "The Miami Times"
să încerce să-l oprească pe Yardley să publice articolul.
Nu voia ca numele fratelui său să fie pe el.
Jack.
Salut.
Hei. Ce mai face Ward? Cum se simte fratele tău?
De ieri încerc să dau de tine.
Bine. Atunci este evident că nu se simte prea rău.
Îmi pare rău, nu voiam să fiu distras. Intră, stai jos, stai jos.
Vrea să citească ceea ce scrii.
Imediat cum o să termin, o să fie primul care o să citească, ca întotdeauna.
La naiba! M-am săturat de rahaturile tale, omule!
Este și numele lui acolo.
Vrea să îl citească înainte să fie publicat.
Bine. Asta este tot.
Vrea doar să îl citească înainte să fie publicat.
Trebuie să relatezi corect.
Trebuie să ai toate informațiile corecte.
Începi să vorbești ca fratele tău.
Uite, aici avem un termen limită.
Ți-am spus, asta este o afacere.
Nu avem timp să obținem toate informațiile.
Amândoi știm că i s-a înscenat asta lui Hillary.
- Avem subiectul. - Nu este afurisitul de adevăr!
Vrei să vorbim despre afurisitul de adevăr?
Credeai că sunt din Londra?
Niciun negru nu primește o asemenea slujbă
dacă nu este un afurisit de James Bond negru, înțelegi?
Odată m-am îmbătat și l-am lăsat pe Ward să mi-o sugă.
A început să îi placă negrii și acum se urăște.
Ăsta este adevărul.
Întoarce-te la fratele tău, băiete.
Am un termen limită de respectat.
Alo?
Dă-mi-l pe Ward la telefon.
De ce l-ai semnat pe acel articol?
Cum ai putut să-i pui numele pe așa ceva?
Spune-i că l-am scos pe Hillary.
Guvernatorul o să-l grațieze.
Hillary iese din închisoare.
"Am avut timp să mă gândesc în ultimele luni
la mine, la tine.
Încă nu sunt sigur că am găsit în viață ceea ce doresc.
Tot ce știu este că nu vreau să trăiesc fără tine.
Te rog, ia inelul ăsta înapoi. Cu dragoste, Jack. "
Răspunde la ușă.
Răspunde naibii la ușă, nenorocito!
Tu cine naiba ești?
- Eu sunt Hillary. - Ce vrei?
Ieși naibii! Sunt cu Charlotte.
- Nenorocitul ăla mi-a luat... - O să te sun mai târziu!
Charlotte, vrei să chem poliția?
Uite-o.
Îmi pare rău.
Voiam să-ți scriu o scrisoare...
Nu, nu am nevoie de scrisorile tale. Vino aici.
Nu mă atinge.
Vino aici. Să nu te ating?
Este în regulă.
Este în regulă, iubito.
Vrei să faci ceva pentru mine?
Orice.
Este în regulă.
Mi-ai spus că mă iubești în cea de-a treia ta scrisoare.
Mă iubești?
Da!
Întotdeauna regulezi așa?
Ca și când ar fi ultima dată?
Crezi că sunt frumoasă?
Așa îi regulezi pe negrii ăia?
O să o primești pe toată acolo înăuntru!
Acum strânge-ți lucrurile și să mergem.
Nu cred că o să-mi placă să locuiesc într-o mlaștină.
Nu vreau să locuiesc într-o mlaștină. Îmi place aici.
Și asta a fost declarația lor de dragoste.
Așa că Hillary a luat-o pe Charlotte în mlaștină.
- Ai auzit despre bătrânul Henry? - Nu.
Noaptea trecută s-a îmbătat în curtea lui lângă apă,
și au venit crocodilii și i-au mâncat o mare parte din picior.
Glumesc doar.
Cocoșul tatălui meu a fost atacat
de către trei din puii lui,
așa că trebuie să găsesc un cămin pentru toți trei.
Așa că, stă în casa mea,
și am nevoie... știu că tu ai doar găini.
Așa că mă întrebam, știi, dacă vrei să ai grijă de ei,
știi, să îi adopți pe toți trei.
Dar or să se comporte bine, pentru că tu ai găini.
Nu.
- Ești singura mea speranță. - Nu! Nu vreau cocoși.
Haide, Charlotte.
Am nevoie să-mi faci un serviciu.
Vreau să pui la poștă asta pentru mine.
Nu are timbru.
- Ce este în neregulă cu tine azi? - Este foarte important.
Crezi că poți să faci asta pentru mine?
Astăzi nu te comporți ca de obicei.
De ce este ușa deschisă?
Miroase a urină aici înăuntru.
Ward a spus că s-ar putea să vii.
I-am lăsat un bilet.
Miroși urât.
Pot să te miros de aici.
Vino aici, băiete. Vino să stai jos.
Ce cauți înapoi în Miami?
Yardley a plecat.
A demisionat?
Nu.
Este în New York.
Semnează un contract pentru o carte.
Un erou al noului jurnalism, sau o tâmpenie asemănătoare. Nu știu.
W.W. a mutat-o pe Ellen în casă, nu?
Indiferent.
Orice îl face fericit.
Nu a existat niciun constructor, Jack.
În regulă, să mergem.
Haide, du-te și fă un duș, Ward.
Sunt obosit.
Haide.
Iisuse.
Mă gândesc în continuu că mi-a scăpat ceva, Jack.
Ca și când am omis ceva ce trebuia să văd
și care era chiar în fața mea.
Precum ce?
Scopul.
Nu contează.
Lucrurile au scăpat de sub control.
Ai fost bătut,
Yardley a obținut afurisitul de contract pentru carte.
Hillary a luat-o pe Charlotte în mlaștină.
Ideea... este că... să dai drumul la apă
în timp ce ești înăuntru.
Haide, omule.
Hei.
Dacă nu am înțeles bine?
Nu mai contează.
Nu contează, Jack?
Nu știi cum este
să înțelegi exact acum.
Să înțelegi exact ce s-a întâmplat.
Te întorci să o vezi pe Hillary.
La naiba, da, asta fac.
Mai ai vești de la ea?
Nu.
- Dra Bless? - Nu.
Mă întreb ce crede acum despre el.
Nu mi-o pot imagina stând pe verandă
având în mână o lingură de argint
așteptând să vină înghețata. Tu poți?
M-am interesat.
Nu există nicio dovadă, niciunde,
că ei voiau să fure gazonul în seara aia.
Ei vor să-mi țin gura închisă.
Nu vor să-mi spun povestea mea. Ei bine, dă-i naibii.
O să-mi spun povestea. O să o scriu,
și pot să o publice unde naiba vor.
Da, mama spunea întotdeauna că e mai bine...
să ai dreptate și să fii ultimul, decât să fii primul și să te înșeli, băiete.
Să ai dreptate și să fii ultimul, decât să fii primul și să te înșeli...
Da, știu!
Am auzit... Se vorbește despre...
Da. Totul este adevărat.
Glumesc doar. Ar trebui să-l vezi pe tipul celălalt.
Zâmbește. Zâmbește.
Mulțumesc.
Toată lumea, vă rog. Tăiem tortul!
Unde este fotograful?
Hei, Claire, poți să-mi dai
sarea de acolo?
Mulțumesc.
Bună.
Nu ai voie să fii aici înăuntru.
- O să îmi faci probleme... - Ți-am adus o băutură.
Știi, W. W. m-a concediat.
O să vorbesc cu șeful tău
să îi spun că ești o prietenă de familie.
- Nu, Jack. - Ba da.
Tot ce am făcut a fost să curăț și să vă gătesc.
Nu am făcut parte din familie.
Oricum, du-te înapoi afară.
Ei bine, Ward este acolo. Vii să îl vezi?
Încerci să faci să fiu concediată?
Mi-ai lipsit.
Am ceva pentru tine. Așteaptă puțin.
Asta a venit pentru tine acum o lună.
Ea i-a spus să-ți spună...
Ea i-a spus să nu te lase să o vezi.
"Dragă Jack, nu pot să cred
că în cele din urmă îți scriu această scrisoare,
sau dacă va ajunge la tine,
ori dacă o vei citi vreodată.
Jack, cred că am greșit grav de data asta.
Să nu mă înțelegi greșit.
Hillary mă iubește, în felul lui.
Doar că eu nu sunt făcută pentru locul ăsta,
pentru stilul ăsta de viață.
Sper să pot veni la nunta tatălui tău
ca să te aud cum îmi spui 'Ți-am spus eu'.
Ai grijă de tine. Cu drag, a ta Charlotte."
Este de la blondă?
Mulțumesc.
Unde îți este boneta?
- Am uitat. - Ieși din bucătărie.
Îmi pare rău.
Scuză-mă. Sunt Jack Jansen. Sunt fiul mirelui.
Tatăl meu vrea să știe de ce durează cina atât de mult.
- O să fie gata imediat, dle. - Mulțumesc.
Pune-ți părul sub bonetă.
Nu vreau părul tău negru în mâncarea mea.
Poți să-ți pui părul tău negru în mâncarea mea.
Noroc.
Pa, Anita.
Pa, Jack.
Nu ai pleca fără mine, nu-i așa?
Te las la motel. Mă duc undeva.
Te deranjează dacă te întreb unde te duci după ce mă lași?
Mă duc acasă la Charlotte.
Ei bine, trebuie să ajungi acolo în seara asta?
Trebuie să o iau naibii de acolo.
Trebuie să o iau de acolo!
Charlotte face cum vrea.
Ce vrei să spun? Ce vrei să spun? Mișcă-te.
Oricum trebuie să mă duc la Van Wetters.
Vino cu mine mâine dimineață. Plecăm mâine dimineață devreme.
- La naiba cu asta, plecăm acum. - Nu este momentul potrivit.
Dă-te naibii la o parte.
Nu conduci așa beat.
Ce naiba o să faci în legătură cu asta?
Ce?
Charlotte trebuie să fie o femeie pe cinste.
- Arăți ca un pirat. - Știu.
Fă asta pentru mine, o dată. Strigă...
Hei, conduci șerpuit, omule.
Hei, Jack, așează-te. Hei.
Ești sigur că este pe aici?
Sunt sigur că este pe aici.
Nu este bine să bei prea mult pe aici, Jack.
Da, tu vorbești.
Ți-ai ținut promisiunea făcută tatei?
Să nu bei în ziua nunții lui?
Cum reziști?
Arată-mi mâinile. Tremură?
Tremură, Ward? Nu bea.
De ce imiți ce este mai rău la mine, Jack?
Pentru că ești fratele meu.
Petrecerea de nuntă, Charlotte?
Mă duc la nuntă.
Nu fi dificilă. Ți-am spus...
- Că nu vreau să mergi. - Nu.
Ți-am spus, mă duc la nuntă.
Ai grijă.
Dumnezeule, miroase ca naiba.
Gard electric. Ești în regulă?
La naiba.
Lasă-mă pe mine în față.
Nu vreau să mă cert cu tine.
Ești micuțul meu ponei.
Vreau doar să mă mai urc pe tine încă o dată.
Nu pot să cred că locuiește aici.
Charlotte!
Charlotte?
Charlotte!
Ce vrei?
Nu este aici.
A plecat.
Ce vrei cu soția mea?
Vreau doar să o salut.
Un salut scurt și un sex dacă tot faci asta?
Dar tu? Tu ce vrei, Ward?
Știu pentru ce ai venit.
Am ceea ce vrei.
Unde este ea?
- De unde să știu? - Nu plec până când nu o văd.
Nu este aici. A plecat.
- Să mergem. - Unde?
De unde să știu eu?
Seara trecută mi-a spus
că se duce la nunta tatălui tău!
Ești un mincinos! De acolo venim!
Și acolo ar trebui să te întorci, băiete!
Minte!
- Minte. - Să mergem.
Mă ocup eu. Intoarce-te la barcă.
Unde este? Unde este?
Nu mă provoca, băiete,
fă ce îți spune fratele tău!
Am spus că nu plec până când nu o văd!
La naiba, a omorât-o.
A omorât-o, Ward.
Ai omorât-o!
Nemernicul naibii!
Doar pentru asta ai fost bun, să o ucizi!
Fugi, Jack!
Haide, băiete. Arată-mi ce poți.
O să te nenorocesc.
Haide!
Jack!
Ward!
Asta ai vrut?
Da.
Ai primit lucrul pentru care ai venit.
Băiatule care livrezi ziarele...
Unde te duci, băiatule care livrezi ziare?
Nu poți să scapi din asta.
Du-te naibii!
Hillary Van Wetter a fost judecat și condamnat
pentru uciderea lui Charlotte Bless și Ward Jansen.
A murit pe scaunul electric în închisoarea statului Florida.
Nu s-a aflat niciodată cine l-a ucis pe șeriful Call.
Micul meu Jack și-a văzut în cele din urmă mama la înmormântarea lui Ward.
A devenit scriitor cu un oarecare renume.
Nu a uitat niciodată prima lui dragoste adevărată.
Subtitrarea: LionKing09/Thriller/Avocatul31
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro