Sincronizarea: Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Îmi pare rău, scuze.
Nu, aşteaptă.
Cum te cheamă?
Andrew Neyman, domnule.
În ce an eşti?
Sunt... în primul an.
Ştii cine sunt?
Da domnule.
Deci ştii că acum caut membri?
Da domnule.
Atunci de ce te-ai oprit?
Ţi-am cerut să începi din nou?
Scuze, credeam că.
Te-am întrebat de ce te-ai oprit şi mi-ai răspuns prin maimuţăreli.
- Eu... scuze. - Arată-mi ce ştii.
Da domnule.
Bătaie repejor.
Nu, repejor.
Mai repede.
Repede!
Ups, mi-am uitat haina.
Fără peşte suedez?
Nu azi.
Mersi.
- Eşti bine? - Da.
Da, nu ştiu. M-a văzut cântând astăzi.
Şi?
Mai ai multe alte opţiuni.
Ce înseamnă asta? Alte opţiuni?
Doar... ştii tu.
Aşa e viaţa.
Când ajungi să fii de vârsta mea, ajungi să ai perspectivă.
Nu vreau perspectivă.
Scuze.
Nu-mi plac stafidele.
De ce n-ai zis asta?
Mănânc eu în jurul lor.
Nu te înţeleg.
Omul meu Ryan, ce faci!
Cum te simţi omule?
Merge prost cu Neyman la echipament.
Ce faci frăţioare. Te-ai bucurat de weekend?
Da, foarte mult. Multă distracţie.
Hei, nu-ţi fă griji despre Greg. E un prost.
Nu e problemă.
Bună dimineaţa lume.
Neaţa.
Bine. Să încercăm Billy's Ann, de la început, da?
Unu doi trei.
Bine, să încercăm... Reese.
Hei Ryan.
Bine bine.
Ajunge, să ne întoarcem la toboşarul principal vă rog.
Membrii principali, să începem.
Tipule, ai exersat?
Se poate?
Drăguţ.
Trompetele, linia 78.
Trei patru.
Ok, bine.
Linia 24, capăt de doi.
Se pare că nu.
Să începem de la 211, trei patru.
Acelaşi loc, trei patru.
Bine.
Eşti pe primul scaun, să vedem dacă e doar pentru că eşti drăguţă.
Trei patru.
Da, de aceea.
Tobele, să auzim bătaie repejor.
Cel din spate?
Aceeaşi chestie.
Basul, cinci linii după principal.
Bine.
Tobele, cu mine.
Mulţumesc, Joe.
Nu nu nu, celelalte tobe.
Camera B16, mâine la 6 dimineaţa.
Să nu întârzii.
Bine lume, de la început.
Unu doi trei.
Bună, ce mai faci?
Bine, tu cum eşti?
Sunt bine, mersi.
Ca de obicei?
Uh... Nu, Uite, eu nu ştiu cum...
Te văd aici des, şi cred că eşti... foarte drăguţă.
Ai vrea să mergem la o întâlnire... vreodată?
Te rog pleacă.
Dumnezeule. Îmi pare rău, scuze.
Glumeam, glumeam.
Dumnezeule.
Scuze.
E foarte urât.
- Scuze, nu am vrut să... cum te cheamă? - Nu e problemă.
Oh, sunt Andrew.
Eu sunt Nicole.
Încântat să te cunosc Nicole.
Şi eu sunt încântată.
Deci vrei să mă inviţi în oraş?
Eu... mi-ar plăcea să te invit în oraş.
- Unde vrei să mergem? - Pizza.
- Pizza. Îmi place pizza. - Da, ştiu un loc superb.
Super, păi...
Luni la 7 ies de la muncă.
Bine?
- Vrei să ne întâlnim aici... - Oh ok, da, aşa voi face.
Super.
Ok. Ora 7?
- Aici. - 7 seara.
- Luni. - Bine, pa.
Tu eşti noul om de rezervă?
Da, sunt Andrew Neyman.
Acordeaz-o în si bemol şi întoarce-mi paginile în timpul exersării.
Sigur.
Scuză-mă, poţi să-mi dai un si bemol?
Mulţumesc.
Scuze, poţi să... încă o dată?
Echipament foarte bun.
Alăptează păsărica!
Avem un chiţăitor astăzi.
Neyman, 19 ani.
Nu e frumuşel?
Bine trupă, "Pleasna".
Pagina.
Pagina!
Barker, aia nu e puţa iubitului tău. Să nu-ţi vină prea repede.
Linia 93.
Cinci şase şi...
Stop!
Asta chiar mă supără. Cineva e dezacordat aici.
Înainte să continui, are cineva să zică ceva?
Nu? Ok, poate mi-a zburat o gâză în ureche.
115.
Cinci şase şi...
Nu, urechile mele sunt bune, cineva e dezacordat.
Oricine ar fi, asta e ultima ta şansă.
Şi aşa s-a dus.
Ori o faci intenţionat şi îţi baţi joc de trupa mea.
Ori nu ştii că eşti dezacordat
care e şi mai rău.
Cinci şase şi...
Bones.
Cinci şase şi...
E aici.
Spune-mi că nu eşti tu, Elmer Fudd.
E ok. Cântă.
Crezi că eşti dezacordat?
Ce faci... nu e nicio ciocolată pe jos, ce cauţi?
Uită-te sus, la mine.
Crezi că eşti dezacordat?
Da.
Atunci de ce pula mea n-ai zis aşa?
Ţi-am tolerat curul tău gras prea mult, Metz.
Nu vreau să pierdem competiţia din cauza ta
doar pentru că te gândeşti la Happy Mealuri.
Jackson felicitări, eşti pe rândul patru.
Metz ce mai cauţi aici, ieşi dracului afară.
Ştiţi, Metz n-a fost dezacordat.
Tu ai fost, Ericson.
Dar el n-a ştiut.
Şi asta e destul de rău.
Pauză de 10, când ne întoarcem îl ascultăm pe chiţăitor.
Andrew.
Părinţii tăi sunt muzicanţi?
Nu.
Unde lucrează?
Tatăl meu e scriitor.
Oh, ce a scris?
Presupun că e mai mult un fel de profesor.
Oh. La facultate?
Liceul Pennington.
Dar mama ta? Ce face?
Nu ştiu. A plecat când am fost bebeluş.
Deci nu ai muzicanţi în familie?
Tot ce trebuie să faci e să-i asculţi pe cei mari atunci.
Buddy Rich, Jo Jones.
Să ştii că Charlie Parker a devenit Bird
pentru că Jo a aruncat un talger către capul lui.
Înţelegi ce zic?
Ascultă, soluţia e doar să te relaxezi.
Nu te gândi la numere, nu te gândi la ce cred ceilalţi,
Eşti aici pentru un motiv.
Crezi asta, da?
Da.
Spune-o.
Sunt aici pentru un motiv.
Super.
Bine omule, distrează-te.
Bine trupă, Pleasna.
Puţin sub cadenţă ok? Neyman.
Fă tot ce poţi.
Aşa.
Cinci şase şi...
Să auzim.
Îl avem pe Buddy Rich aici.
O mică problemă aici.
Rezumăm la 17.
Cinci şase şi...
Nu e aproape de ritmul meu.
Din nou. Cinci şase şi...
Mai jos la 18. Din nou.
Cinci şase şi...
Linia 17 la capăt de patru.
Cinci şase şapte...
Nu e aproape de ritmul meu.
E bine, nu-ţi fă griji, din nou.
Cinci şase şapte.
Te grăbeşti. Din nou.
Gata?
Ok. Cinci şase şi...
Prea încet, acolo.
Aşteaptă-mi semnalul.
Cinci şase şapte...
Te grăbeşti.
Cinci şase...
Prea încet.
Cinci şase şi...
De ce crezi că am aruncat un scaun către tine, Neyman?
Eu... nu ştiu.
Sigur că ştii.
Ritmul?
Mergeai prea repede sau prea încet?
Eu... nu ştiu.
Începe să numeri.
- Cinci şase... - În 4, doamne! Uită-te la mine!
Unu doi trei patru, unu doi trei patru, unu doi trei patru.
Acum, dădeam prea repede sau prea încet?
Nu ştiu.
Numără din nou.
Unu doi trei patru, unu doi trei patru, unu doi trei patru.
- Prea repede sau prea încet? - Prea repede.
Deci ştii diferenţa!
Dacă încerci să-ţi baţi joc de trupa mea, te fut ca pe un porc.
Acum, faci prea repede sau prea încet.
Sau încerci să fii pe ritmul meu futut?
Voi fi pe ritmul tău.
Ce zice aici?
- Pătrime egal 215. - Numără-mi un 215.
Unu doi trei patru, unu doi trei patru.
Doamne Dumnezeule, nu ştiam că Shaffer primesc şi retardaţii.
Vrei să înţeleg că nu ştii să citeşti ritmul?
Poţi măcar să citeşti fututa de muzică?
Ce e asta?
Da, ce e asta?
Al 16lea punctat.
Cântă-mi măsura 101.
Unde te crezi, în grupa de acapella? Cântă dracului la tobe.
Stop!
Acum răspunde-mi.
Mergeai prea repede, sau prea încet?
Răspunde!
Prea repede.
Dumnezeul meu drag.
Eşti unul din oamenii ăia ce le dau o singură lacrimă?
Arăt eu a curcubeu pentru tine?
- Sigur eşti supărat. Eşti supărat? - Nu.
Nu. Deci te doare-n coacăze de ce facem aici?
- Ba îmi pasă... - Deci eşti supărat, da sau nu?
- Da. - Eşti supărat.
Da.
Spune-o.
Sunt supărat.
Spune-o încât să te audă toată trupa.
Sunt supărat.
Mai tare.
Sunt supărat.
Mai tare!
Sunt supărat!
Eşti un căcat mic cu buze de poponar şi fără prieteni.
Mă-ta s-a cărat când a aflat că tatăl tău nu era Eugene O'neil.
Şi acum îmi murdăreşti echipamentul meu cu lacrimile tale
ca o fetiţă de 9 ani.
Aşa că pentru ultima oară... mai tare!
Sunt supărat!
Carl.
Exersează mai mult, Neyman.
Pleasnă, linia 125.
Ritmul de băieţii mari.
Cinci şase şi...
E drăguţ aici.
Da.
Îmi place muzica ce o pun aici.
Adică şi mâncarea e bună, dar...
Pizza e foarte bună.
Când mă trezesc.
Ce?
Numele melodiei.
Jacky Hill, 17 iulie, 1938.
Bob Ellis la tobe.
Ştii, de fiecare dată când te vedeam la cinema.
Ochii tăi erau lipiţi de podea.
Serios?
Tata spune că am probleme cu privirea în ochi.
Şi pe mine mă critică mult părinţii.
Când eram mică, mama zicea că am o bărbie foarte mare.
Şi de aceea nu sunt pe placul băieţilor.
- Serios? - Da.
Nu ai.
Păi, zicea că tatăl meu m-a blestemat cu una.
- Nu e aşa. - Ba da, e.
Eu nu... nu cred asta deloc.
Bărbia ta e foarte... drăguţă.
Foarte drăguţă.
Mama ta pare nebună.
Păi a vrut să fie actriţă la vârsta mea.
Dar tu?
Dar eu?
Ce faci?
Mă duc la Fordham.
Ce studiezi?
Nu am... o materie principală deocamdată.
Dar ce ai vrea să studiezi?
Chiar nu ştiu.
Nu ştiu încă.
Deci Fordham a fost o şcoală la întâmplare?
Nu am încercat la mai multe şcoli, Fordham m-au primit.
De ce mergi la Shaffer?
E cea mai bună şcoală de muzică din ţară.
Păi Fordham e Fordham.
Nu prea îmi place acolo.
- Nu? - Nu.
Nu ştiu... cred că celor de-acolo nu prea le plac de mine.
Sunt din Arizona, şi cred că ei...
ştiu asta.
Şi eu cred la fel despre cei din Shaffer.
Da, nu cred că le plac de mine aşa mult.
Dar eu nu...
Nu prea îmi pasă.
Presupun că e doar... sunt doar schimbări.
Ştii cum oamenii se schimbă, problemele se rezolvă.
Da, ştiu ştiu.
Eu doar...
Câteodată mi-e dor de casă.
Nu ştiu.
Mă supără când oamenii pretind a fi ceva ce nu sunt.
La facultate, ştii tu.
Poate sunt doar eu, nu ştiu.
Eu încă mai merg la filme cu tata.
Hei ce faci omule.
Bine.
Chiar e Eva?
Uau, ultima dată când te-am văzut erai foarte mică.
Ai început să cânţi la ceva?
Săptămâna trecută a început să cânte la pian.
Hei când ajungi la facultate.
Poate ai vrea să vii la mine în formaţie?
- Ţi-ar plăcea asta? - Ai vrea să fii cântăreaţa mea la pian?
Super, bate palma.
- Bine, mi-a părut bine. - La fel.
Ne vedem după spectacol. Bine, noroc.
Ascultaţi aici poponarilor!
Grăbiţi-vă dracului.
Luaţi muzica.
Secţia de ritm intră prima.
Tanner, echipamentul ăsta e o catastrofă dezacordată.
Acordeaz-o, da?
Ritmul şi soliştii, linia 45.
Vom ridica tempo-ul aici, da?
Linia 106, nu uita că ascuţim cuţitul acela.
Ţineţi minte, Lincoln Center şi cei de genul lor
se folosesc de aceste competiţii ca să decidă în cine să fie interesaţi
şi nu vreau ca reputaţia mea să fie pătată
de o adunătură de rahaţi afoni cu probleme de sculă.
Aţi înţeles?
Încă ceva. Eugene, dă-mi aia.
Dacă mai găsesc vreuna aruncată pe-aici
mă jur pe Hristos că voi opri politeţea.
Pleacă dracului până nu te demolez.
Scena dreaptă, în ordine, acum.
Încă te văd, Mini-Eu.
Să începem, grăbiţi-vă dracului.
Conservatorul Shaffer, trupa de studio.
Ţine de asta pentru setul doi.
Cred că ar vrea o carieră.
Dar cât timp Fletcher e aici, Fudd nu are nicio şansă.
Vreau să mă uit peste foi.
Da, e chiar aici.
De ce nu e la tine?
Unde sunt foile?
- Glumeşti, aşa-i? - Nu am nicio... serios nu ştiu.
Nu... Mă jur că am pus-o aici acum două secunde.
Trebuie să fie pe-aici.
- Cum poţi să fii aşa de prost? - Nu ştiu, poate a luat-o omul de serviciu.
- Omul de serviciu? - Da.
Găseşte naibii foile! Un om de serviciu?!
Eşti terminat! La dracu!
Sunt terminat! Pula mea!
- Caută foile! - Îmi pare rău.
Tanner!
Doamne Dumnezeule, unde aţi fost?
Avem o problemă...
Ok, nu e momentul potrivit.
I-am dat lui... Neyman foile şi le-a pierdut.
Neyman le-a pierdut?
Da.
Foile sunt fututa ta de responsabilitate, Tanner.
De ce le-ai da lui Neyman?
Dacă îi dai un calculator retardatului, el încearcă să porneasă televizorul cu el.
Acum ia-ţi beţele şi treci pe scenă.
Eu... nu pot.
Nu poţi?
Nu pot să merg pe scenă, nu ştiu foile pe de rost.
Glumeşti?
Eu... ştiai asta.
Am nevoie de ele, pentru vizualizare.
- Vizualizare? - E o problemă medicală...
Problemă medicală? Te crezi Sunjay Gupta? Cântă dracului!
- Nu pot. - Pot eu.
Ştii Pleasna pe de rost?
Da domnule, fiecare măsură.
Bine. Ai face bine să speri că nu te lasă memoria acum
şi că poţi cânta mult mai bine decât acum o lună
pentru că nu intenţionez să pierd acum.
Ia-ţi beţele şi mişcă-ţi curul pe scenă.
Pe scenă!
Şi pe primul loc.
Conservatorul Shaffer!
Să nu te atingi de foile mele omule.
Nu te atinge de echipament.
Să începem, domnişoarelor.
Tanner ce cauţi aici?
Doar membrii principali astăzi, nu am timp de oamenii de rezervă.
Cherokee, de la început.
Tanner eşti o statuie ordinară? Pleacă!
Dă-te de pe scaun.
Nu uita să-i întorci paginile lui Neyman.
Să începem, unu doi trei patru.
Cum merge cu trupa?
Bine. Cred că îi place mai mult de mine acum.
Părerea lui contează mult pentru tine, aşa-i?
Da.
E prea prăjită.
Abia pot mesteca.
A plecat.
Cum merg tobele Andy?
Merge foarte bine. Sunt noul toboşar principal...
- Ai auzit? - Nu, ce s-a întâmplat?
Travis a primit un MVP.
E fantastic!
Dustin se întreaptă în a fi un UN Model, bursier la Rhodes şi tot felul.
Şi Jim, profesorul anului.
Talentul acestei mese, e extraordinar.
Şi Andy, cu tobele.
Merge bine, Andy?
Da, merge foarte foarte bine.
Fac parte din orchestra jazz de top din Shaffer.
Ceea ce înseamnă că sunt... cel mai bun din ţară.
Şi... fac parte din trupa principală, deci apar şi în competiţii.
De fapt am aflat recent că sunt cel mai tânăr membru al formaţiei.
Cum ştii cine câştigă sau nu întro competiţie de muzică, adică nu e subiectiv?
Nu.
Studio-ul îţi va găsi un loc de muncă?
Nu e chiar un studio, aşa se numeşte organizarea.
Dar da, e un pas mare în cariera mea.
Păi mă bucur că te-ai descurcat, sunt sigur că e foarte complicat.
Oh, vrei să le zici despre meciul tău de săptămâna asta?
Ai fost vrednic de titlul tău.
Am atins un touchdown de 93 iarzi.
Recordul pe şcoală!
E divizia 3.
E fotbal de Carlton, nu e nici măcar divizia 2, e divizia 3.
Ai prieteni Andy?
- Nu. - De ce crezi că e aşa?
Nu ştiu, nu cred că am nevoia asta.
Păi, cu cine ai putea juca atunci?
Lennon şi McCartney, au fost prieteni în liceu, nu-i aşa?
Charlie Parker n-a cunoscut pe nimeni până când Joe Jones a aruncat un taler către el.
Deci asta e ideea ta de succes?
Cred că fiind cel mai bun muzician din secolul 20 e ideea oricui de succes, da.
Murind beat, lefter şi plin de heroină în sânge la 34 de ani nu e ideea mea de succes.
Aş prefera să mor la 34 de ani lefter şi beat
şi să vorbească lumea la cină despre mine
decât să mor la 90 de ani bogat şi curat, şi nimeni să nu ştie cine am fost.
A, dar prietenii tăi te vor ţine minte, asta e ideea.
Niciunul dintre noi n-a fost prieteni cu Charlie Parker, asta e ideea.
Travis şi Dustin? Au mulţi prieteni şi multă motivaţie.
Sunt sigur că vor fi icoanele şcolii întro zi.
Despre asta e vorba? Crezi că eşti mai bun decât noi?
Te prinzi rapid. Eşti în UN Model?
Am eu un răspuns pentru tine, Andrew. Crezi că fotbalul din Carlton e o glumă?
Hai joacă cu noi.
Patru cuvinte ce nu le vei auzi venind de la NFL.
Cine vrea desert?
Dar din Lincoln Center?
Bine băieţi, ieşiţi afară.
Luaţi melodia nouă de lângă uşă când plecaţi.
Repetiţii la 9 diseară, atât timp aveţi ca să-l învăţaţi.
Neyman, hai aici.
Vezi semnul de tempo de aici?
Pătrimea egal 330.
E bătaie repejor.
Asta te-a adus aici, aşa-i?
Da.
Recent am mai dat peste alt copil
în camera de exersare ce lucra pe bătaia lui.
Aşa că îi voi mai da o şansă.
Am întârziat?
La fix.
Intră, Connelly.
Vă cunoaşteţi, aşa-i?
Da, da, trupa Nassau.
Hei, ce mai faci Andrew.
Vezi tu Connelly, Neyman face parte din trupa principală temporară.
Dar cu competiţia ce urmează,
vreau să mă asigur că totul va ieşi cât de bine se poate.
E cea de-aici, da?
I-am dat lui Connelly melodia nouă azi dimineaţă.
Tot ce trebuie să faceţi acum e să încercaţi amândoi cum e, da?
Aşa că Neyman treci la tobe şi vedem cum e, de la început.
Ok.
Nu vreau să-mi fac griji de lovituri acum, doar tempo.
Ok?
Gata?
Nu prea e în ritmul meu.
- Connelly? - Ok, încep... de la început.
- Pot eu să... - Nu, încercăm cu Connelly acum.
Hei, se poate?
- Ok? - Da.
Perfect, Connelly.
Vezi, asta pentru mine e frumuseţea de trupa de studio.
Intri aici ca rezervă, cine ştie poţi fi noul om principal.
Vorbeşti serios?
Căcatul ăsta?
Fletcher.
Mersi omule.
Nu-ţi fă griji despre Fletcher, mai mult latră decât muşcă.
- Uite, pot să cânt eu asta. - Nu acum.
- Pot să cânt. - Am zis nu acum!
Dacă vrei afurisitul de rol, ia-l pe merit.
Zic si eu.
De aceea cred că nu putem să fim împreună.
Şi m-am gândit mult la asta.
Şi asta se va întâmpla, ok?
Eu voi urmări ce urmăresc eu acum.
Şi din cauza asta va ocupa din ce in ce mai mult din timpul meu
şi nu cred că voi avea timp de tine
şi chiar dacă aş avea timp cu tine, m-aş gândi tot la tobe.
M-aş gândi la jazz şi la foile mele.
Şi din cauza asta mă vei urî.
Şi îmi vei spune să o las mai moale cu tobele, să stau mai mult cu tine
pentru că nu te simţi importantă
şi nu voi putea face asta.
Şi atunci te voi urî că mi-ai cerut să o las mai moale cu tobele.
Şi atunci ne vom urî unul pe altul.
Şi va fi foarte... foarte urât.
Şi... din cauza asta, aş prefera să ne despărţim acum.
Pentru că vreau să fiu grozav.
Şi nu eşti?
Vreau să fiu printre cei mai buni.
Şi eu te voi opri din asta?
Da.
Ştii tu că eu te voi opri. Ştii tu cu siguranţă.
Da.
Şi abia te văd oricum.
- Da. - Şi când te-am văzut, mă tratai ca un rahat
pentru că eu sunt doar o fată ce nu ştie ce vrea
şi tu ai un drum, şi tu vei fi grozav, şi eu voi fi uitată.
Aşa că, nu vrei să-mi dai din timpul zilei tale
pentru că tu ai chestii mai mari de urmărit.
Da, asta vreau să zic.
Ce naiba ai?
Ai dreptate, n-ar trebui să ne întâlnim.
Sunt bine, mersi.
La dracu!
Rahat!
Du-te naibii!
Avem un nou cântăreţ
Ryan Connelly.
Îmi pare rău.
Puteţi să... puneţi jos instrumentele pentru un minut?
Doar să ascultaţi un pic.
Acum şase ani
am dat peste un copil în camera de exersare încercând să se îmbunătăţească.
A fost în anul doi
şi a venit la Shaffer cu speranţe mari
ca voi.
Dar adevărul era că... abia a intrat oricum...
Făcea un efort enorm.
Toată lumea ii zicea, poate muzica nu e pentru tine.
Dar ei n-au văzut ce am văzut eu.
Puştiul ăla speriat şi slăbuţ,
ce se blestema că nu putea să nimerească balanţa.
Am văzut o nevoie în el.
Aşa că l-am pus în trupa de studio.
Când a absolvit
a ajuns să fie al 3lea trompetist din Lincoln Center.
Un an mai târziu a ajuns să fie primul.
Pe el îl ascultaţi acum.
Numele lui era Sean Casey.
Am aflat în dimineaţa asta că... Sean
a murit ieri.
Accident de maşină.
Şi eu doar...
vreau ca voi să ştiţi că era un muzicant foarte frumos.
Am crezut că aţi vrea să ştiţi asta.
Scuze.
Ok.
Să muncim, ce ziceţi de...
Caravana, linia 105.
Unu şi doi şi...
Nu e... chiar aşa de bine Connelly.
Vreau să-l încerc pe Neyman.
Poate acum e vremea pentru Neyman să-şi merite rolul.
Unu şi doi şi...
Nu, se pare că nu.
Tanner.
Unu şi doi şi.
Mă-sa!
Connelly mişcă-ţi fundul înapoi pe scaun.
Vom sta aici până când unul din poponarii ăştia o nimeresc.
Unu şi doi şi...
Se pare că vom sta toată noaptea. Neyman.
Unu şi doi şi...
Nu e fututul meu de tempo!
Îmi pare rău băieţi, regret nespus că trebuie să facem asta.
Dacă aveţi nevoie să vă căcaţi sau să luaţi cafea,
acum ar fi un timp bun,
pentru că vom sta aici până găsesc un toboşar care se poate sincroniza dracului!
Îmi cer scuze faţă de muzicieni.
Serios, luaţi o pauză de 10, 20, o oră.
M-aţi auzit, poponarilor?
Aţi face bine să îmi căcaţi un 400 perfect.
Connelly mişcă-ţi fundul dracului înapoi pe scaun.
Doar atât de rapid poţi să cânţi, ieftinătură ce eşti?
Nu e de mirare că a fugit mămica de tine. Dă-te de pe scaun.
Şi acum vine Domnul Mândria Homosexuală din Upper West Side.
Din păcate nu e un concert Bette Midler, nu servim reviste şi Baked Alaska.
Aşa că încearcă să baţi mai repede de cât faci labă la străini, ok?
Unu doi unu doi.
Nici pe aproape.
Hai să încercăm ţăranul irlandez acum.
Chiar arăţi un pic a spiriduş.
O să te numesc Flannery.
Dă-te jos!
La ce pula mea te uiţi, nu e nicio oală cu aur acolo jos.
Ajustai scaunul, serios?
Asta era problema ta tot acest timp, înălţimea scaunului?
Acum ai nimerit-o?
Începe.
Un rahat. Du-te naibii!
Neyman.
Poate ar fi cazul să termini asta, ce zici?
Arată-mi.
Nu încetini!
Dă-i drumul!
Mai repede!
Continuă!
Neyman.
Ţi-ai meritat rolul.
Cei de rezervă, curăţaţi sângele de pe tobe.
Ok, putem începe acum.
Mâine la 5 seara, în Dunnellen.
Să porniţi măcar cu 2 ore mai devreme ca să ajungeţi acolo din oraş, bine?
Economisiţi la navetă.
Sau nu, nu mă interesează.
Scuză-mă, ştii cumva unde sunt taxiurile?
Trebuie să suni la taxiuri.
Ştiu, au zis că ar trebui să fie taxiuri aici?
Nu, trebuie să-i suni, va dura o veşnicie.
Ok cum ajung la Hardrove?
Hai vă rog vă rog, încă mai e deschis!
Haide, haide!
Da, alo?
Unde dracu' eşti omule? La 5 trebuia să fii aici.
Ştiu, ştiu, aproape am ajuns acolo. Sunt aproape.
- Intrăm pe scenă în 20 de minute. - Ştiu că intrăm pe scenă în 20.
Fletcher l-a pus pe Connelly să se încălzească...
În pula mea!
Să-i spui rahatului roşcovan că ajung acum, ok?
La dracu'.
Hei, scuze că am întârziat.
Mă bucur că ai terminat cu orarul tău ocupat, dragă.
Ştiu. Uite, îmi pare rău, dar sunt aici acum omule, pregătit.
Connelly va merge pe scenă.
Pe dracu' merge el pe scenă.
Ce pula mea mi-ai zis?
E rolul meu.
E rolul meu, şi eu decid cui să i-l împrumut.
De obicei cuiva care are nişte afurisite de beţe.
Le-am uitat în maşină, mă întorc repede.
- 5 minute maxim. - Încălzesc trupa acum.
- Pot să folosesc beţele lui Ryan. - Neyman ţi-ai pierdut afurisitul de rol.
Nu, uite nu poţi să-mi faci asta!
- Nu pot?! - Da!
De când ai devenit tu expert în ce pot să fac eu sau nu?
Rahat plângăcios ordinar?
Am primit rolul pe merit.
N-ai primit tu nimic. Doamne ce făţarnic idiot.
Singurul motiv pentru care ai intrat în trupa principală e că ai pierdut nişte foi.
Singurul motiv pentru care ai şi intrat în trupa de studio e pentru că
ţi-am zis exact ce voi căuta în Nassau.
- Nu am dreptate? - Da, nu.
Am intrat în trupa de studio pentru că sunt cel mai...
De ce n-o laşi mai moale?!
Du-te dracului Johnny Utah, întoarce-mi paginile curvo!
Hei, pot să-ţi dau liber când vreau eu.
Ai fi făcut-o până acum.
Încearcă-mă, lingăule!
La 5.30, în 11 minute, trupa mea intră pe scenă.
Dacă curul tău nu e pe scaun cu beţele tale
sau faci o singură greşeală
una singură.
Îţi toboşez curul înapoi către Nassau
unde întorci paginile până absolvi sau te laşi de şcoală.
Până termini tu la Shaffer, îl faci pe tăticul tău să pară o poveste de succes.
Ai înţeles?
Sau, îl lăsăm pe Johnny Utah să cânte în locul tău. Alegerea ta.
E rolul meu, voi fi pe scenă.
Pe naiba... ai 10 minute fătălău patetic ce eşti.
Hei, zi-i lui Fletcher că vin acum.
Ce a durat atâta omule, acum intrăm pe scenă.
Ştiu, s-a blocat uşa de la maşină, vin acum.
"La stânga în 60 metri."
Acum conduci?
- Nu. - Atunci ce s-a auzit?
Ok zi-i lui Fletcher că ajung acum, idiotule!
Eşti bine?
- Eşti bine? - Da, trebuie să-mi iau beţele.
Nu nu nu nu, nu te apropia de maşină.
- Sun la urgenţe, e ok. - E aproape de aici.
Domnule, nu trebuie să...
Trupa de Studio, conservatorul Shaffer.
Neyman, ce dracu'?
Neyman.
Eşti terminat.
Domnilor şi doamnelor, îmi cer scuze pentru conservatorul Shaffer.
Te omor dracului!
Dă-te jos!
Du-te dracului!
Du-te naibii, Fletcher!
Rahat cu ochi!
Du-te dracului!
Când ai început să vorbeşti cu ea?
Tatăl tău a fost contactat săptămâna aceasta.
Ai mai auzit de numele Sean Casey?
Ştii despre decesul lui?
Luna trecută s-a spânzurat în apartamentul lui.
Ce legătură are asta cu mine?
Sean suferea de depresie şi anxietate.
Mama lui zicea că asta a început de când a fost studentul lui Fletcher.
Familia Casey nu sunt bogaţi, nu vor să îl dea în judecată.
Atunci... ce vor?
Să se asigure că Terrance Fletcher nu va mai face aşa ceva unui alt student.
N-a făcut nimic.
Ce e în neregulă cu tine? S-a terminat, ok?
A plecat din viaţa ta, de ce ai vrea să scape cu ce ţi-a făcut?
Ai caracteriza modul lui de predare ca fiind extrem, Andrew?
Te-a stresat emoţional în mod intenţionat vreodată?
Nu va fi o audiere publică, să ştii.
Fletcher nu va şti niciodată că tu ai vorbit împotriva lui.
De ce mi-ai face una ca asta?
Crezi că l-aş lăsa să-mi pună fiul prin lad
şi să scape fără nicio grijă?
Nu ştii că n-aş lăsa să se întâmple una ca asta?
Că nimic pe lume e mai important pentru mine decât tu?
Nu ştii asta?
Andrew?
Doar spune-mi ce trebuie să zic.
- Bună, ţi-am umplut cămara cu bomboane. - Da, am observat.
Mersi.
Andrew.
Hei.
Nu ştiu dacă ai auzit...
Nu mai lucrez la Shaffer.
Da, am auzit.
Ţi-ai dat demisia?
Nu chiar.
Ceva părinţi l-au pus pe vreun copil din clasa lui Sean Casey cred
să zică ceva chestii despre mine.
Deşi e un mister ce ar putea să zică cineva despre mine şi să nu fie drăguţ şi frumos.
E un râset bun, aşa-i?
- Scuze. - Nu, înţeleg eu.
Ştiu că mi-am făcut inamici.
Totuşi, dirijez acum.
Au adus înapoi festivalul JVC anul acesta.
Vor să deschid eu festivalul cu o trupă profesionistă în două săptămâni.
E foarte bine.
E destul de bine.
Adevărul e că eu nu cred că oamenii...
înţelegeau ce făceam eu la Shaffer.
Nu am fost acolo să dirijez.
Orice idiot ordinar poate să dea din mâini şi să ţină oamenii în ritm.
Am fost acolo să împing oamenii mai departe de aşteptări.
Eu cred că asta era...
o necesitate absolută.
Altfel noi am scuti lumea de următorul Louie Armstrong,
următorul Charlie Parker.
Ţi-am zis povestea cum Charlie Parker a devenit Charlie Parker.
- Jo Jones a aruncat un taler către el. - Exact.
Parker a fost tinerel. Bunicel la saxofon.
Încearcă să cânte într-o întrunire,
şi eşuează.
Şi Jones aproape că-l decapitează pentru asta.
Şi râde lumea de el până pleacă de pe scenă.
Plânge până adoarme în seara aceea, dar în dimineaţa următoare, ce crezi că face?
Exersează.
Şi exersează, şi exersează, cu un singur ţel.
Să nu mai râdă lumea de el.
Şi un an mai târziu se întoarce la Reno.
Se ridică pe scenă şi cântă cel mai bun solo auzit de cineva vreodată.
Aşa că imaginează-ţi cum ar fi fost dacă Jones ar fi zis.
"Păi o faci bine Charlie."
"A fost bine, bine făcut."
Şi Charlie se gândeşte.
"Păi, da, am făcut o treabă bună."
Gata povestea.
Fără pasăre.
Asta pentru mine e o tragedie totală.
Dar asta vrea lumea acum.
Şi oamenii se miră de ce jazz-ul e pe ducă.
Îţi spun, omule.
Fiecare album de jazz din magazinele Starbucks zic că am dreptate.
Nu sunt două cuvinte din dicţionar
mai dăunătoare decât "bine făcut".
Dar e vreo linie?
Adică... poate dacă mergi prea departe,
îl descurajezi pe următorul Charlie Parker din a deveni Charlie Parker?
Nu omule, nu.
Pentru că următorul Charlie Parker nu ar fi descurajat niciodată.
Da.
Adevărul e, Andrew.
Eu nu am avut niciodată un Charlie Parker.
Dar am încercat.
Chiar am încercat.
Şi asta e mai mult decât ce fac majoritatea.
Şi nu-mi voi cere scuze niciodată pentru cum am încercat.
Bine, ne vedem mai târziu.
Hei Andrew.
Uite nu ştiu cum vei reacţiona, dar...
Trupa cu care merg la JVC.
Toboşarul nu e bun.
Înţelegi ce vreau să zic?
- Nu. - Folosesc cântecele din Trupa de Studio.
Caravana, Pleasnă...
Am nevoie de cineva care chiar ştie despre ele.
Ce zici de Ryan Connelly?
Tot ce a fost Ryan Connelly pentru mine, a fost să devină stimul pentru tine.
Tanner?
Tanner a schimbat profesia.
Presupun că a fost descurajat.
Hei, gândeşte-te în weekend.
- Alo? - Bună Nicole, sunt Andrew.
- Bună. - Hei.
A trecut o vreme de când...
Am mai vorbit.
Uite...
Îmi pare tare rău
despre tot ce s-a întâmplat, asta nu înseamnă că... nu dar... eu
chiar îmi pare rău.
Oricum, eu am... de fapt am un spectacol în acest weekend.
E ceva... chestie JVC, nu ştiu dacă vrei să mergi
e în Carnegie Hall şi... poate... putem să luăm nişte felii de pizza după.
Gen... să ne plângem despre şcoală... din nou.
Ce... e aia JV?
Nu, e JVC. E un fel de chestie... Jazz.
Uh... nu ştiu dacă pot veni.
Trebui să verific cu iubitul meu.
Ok.
Da.
Voi verifica, dar nu cred că... nu prea îi place Jazz, aşa că...
Da, adică, nu e pentru toată lumea.
Ok atunci, poate vă voi vedea acolo.
Ok.
Ok, pa.
Bine trupă, ascultaţi.
Pentru cei noi aici,
ceea ce înseamnă toată lumea înafară de Carl
seara asta vă poate schimba viaţa.
Tipii de-acolo dau un singur telefon
şi puteţi deveni oameni cu marcă
client de EMC
sau membru principal la Lincoln Center.
Pe de altă parte, dacă eşuaţi acum
mai bine vă căutaţi altă profesie.
O altă chestie de ştiut despre tipii ăştia este că
nu uită niciodată.
Suntem pregătiţi?
Bine, să ne distrăm.
Crezi că sunt prost?
Ce?
Ştiu că tu ai fost.
Mulţumesc, doamnelor şi domnilor.
Suntem foarte entuziasmaţi să începem festivalul aici la JVC.
Eu sunt Terrance Fletcher, şi aceştia sunt câţiva
dintre cei mai buni muzicieni din New York
ceea ce înseamnă câţiva dintre cei mai buni muzicieni din lume.
Vom face câteva melodii cunoscute pentru voi, dar mai întâi
vom începe cu o melodie nouă, de Tim Simonec,
numită Upswinging.
Ce naiba faci?!
Haide!
Da, se pare că nu o ai.
Haide, să mergem acasă.
Ce faci?
Îţi dau semnul!
Caravana.
Trei patru!
O să-ţi scot futuţii ăia de ochi.
Andrew, ce faci omule?
O să-ţi dau semnul!
Traducere, C. Adrian doggy_444@yahoo.com
Sincronizarea: Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania