www.titlovi.com
Prve priče o Teksasu
U analima velike države Teksas može se naći priča
o prvome prigonu stoke slavnim Chisholmovim putem.
Priča o velikom stadu, o muškarcu i dječaku.
O Thomasu Dunsonu i Matthewu Garthu, o žigu Crvena rijeka D.
Priča o žigu Crvena rijeka D počela je ovako:
U kolovozu 1851. Tom Dunson i ja napustili smo St. Louis
i pridružili se karavani koja je krenula za Kaliforniju.
Za tri tjedna približili smo se sjevernoj granici Teksasa.
Imamo još tri sata do stajanja. -Dunson kaže da odlazi.
Odlaziš? -Odlazim. -Ne možeš, potpisao si.
Ništa nisam potpisao. Da jesam, ostao bih.
Pridružio sam se nakon St. Louisa.
Ovo je indijanski teritorij. Mogao bi naići na nevolje.
Već dva dana vidimo dimne signale. -Znamo. -U blizini su.
Ne brinem se ja za vas, nego za vašega bika i krave.
Trebat će zasnovati stado u Kaliforniji. -Imaš pravo.
Novo stado. Ali uzgojit ću vlastito stado.
Gledao sam zemljište južno odavde. Dobra je to zemlja.
Idem na jug. -Predobar si revolveraš, ne mogu te pustiti.
Predobar sam revolveraš da bi se ti sa mnom prepirao.
Ja bih ga pustio.
Prilično je tvrdoglav. Ni vi ga ne možete razuvjeriti.
Ide na jug. -I ti odlaziš? -Pukovniče, ja i Dunson...
Ja i Dunson se držimo zajedno. -Poželi mu sreću. -Sretno i vama!
Sinoć sam odlučio. -I ja sam odlučila. Želim poći s tobom.
Poslat ću po tebe... -Želim ti pomagati. Volim te.
Želim biti s tobom. -Ne sad. -Molim te, povedi me sa sobom.
Mogu podnijeti sve što i ti. -To je previše za ženu.
Previše za ženu?
Zagrli me, Tome.
Osjeti me u naručju. Jesam li slaba? Nisam, zar ne?
Trebat ćeš me, trebat ćeš ženu.
Trebat ćeš ono što ti žena može dati da napraviš ono što moraš.
Slušaj me, Tome! Slušaj glavom i srcem.
Sunce sja samo pola dana, ostala je polovica noć.
Odlučio sam. -Daj bar jedanput u životu promijeni odluku!
Poslat ću po tebe.
Hoćeš li doći? -Naravno. Ali griješiš.
Pripadala je mojoj majci.
Idi! Ako ideš, idi sad.
Toliko želim biti s tobom, osjećam kao da imam noževe u koljenima.
Zbogom!
Cijeli taj dan Tom je uglavnom šutio.
I do večeri smo već poprilično odmaknuli karavani.
Što misliš, koja je ovo rijeka? -Crvena rijeka.
Ako jest, s druge je strane Teksas. -A da stanemo za danas?
Dobro. Okreni kola.
Dim je prevelik za dimne signale. -Da.
Dolazi s mjesta na kojem je karavana.
Zašto Indijanci vječito pale dobra kola?
Satima bismo putovali natrag.
Trebali smo je povesti sa sobom.
Vjerojatno će poslati nekoga za nama.
U tom slučaju...
Možemo ostati ovdje. Okreni kola, neka nam rijeka bude za leđima.
Tome. Možda smo pogriješili. Možda se izvukla. -Da bar!
Evo ih.
Nadam se da ih nije previše.
Daj mi pušku!
Tome!
Jesi li dobro? -Jesam.
Sredio sam još dvojicu. Rekao bih da je ostao još jedan.
Ubili su dvije krave, ali... Tome!
Žao mi je. Trebali smo...
To je on!
Odgovori mu. -Molim? -Odgovori mu.
Ujutro nije bilo Indijanaca, ali strvinari su već bili ondje.
Idemo odavde. -Dat ćemo priliku tim strvinarima.
Ljudi umiru, pale kola... Pucnjava, vrisak, ljudi umiru...
Odakle ti dolaziš?
Sve je gorjelo. Posvuda Indijanci. Sve je gorjelo... Dim!
Kako si pobjegao? -Sve su palili. -Skrenuo je pameću!
Palili su kola, ljudi su vrištali.
Nemojte to ponoviti. -Spusti pištolj. -Nemojte to ponoviti.
Samo sam pitao odakle si došao.
Ne vjeruj nikomu koga ne poznaješ. -Neću nakon ovoga.
Hvala što ste mi rekli.
Kako si pobjegao? -Slijedio sam kravu. Otišla je u grmlje.
Činilo se kilometrima daleko. Popela se na brdo.
Tada sam ih čuo. I vidio.
Da bar nisam! -Da...
Čini se da ćemo te morati povesti.
Hoćeš li se koristiti njime? -Neću.
Neću.
Ali nemojte mi ga ponovno pokušati uzeti.
Snaći će se.
Veži je nakratko.
Popni se u kola.
Idemo!
U Teksasu smo! -Meni se sviđa!
Bio je to susret dječaka i muškarca te početak sjajnog stada.
Putovali smo na jug kroz Teksas.
Zemlja nije bila loša, ali Tom nije bio zadovoljan.
Nakon 3-4 tjedna stigli smo do Panhandlea i nastavili dalje.
Mjesec dana kasnije prošli smo Pecos. Teren se počeo mijenjati.
Tomu se svidjela zemlja uz Rio Grande.
Stalno je silazio s konja i njušio travu.
Matt i ja osjećali smo da se nešto sprema.
Ovdje ćemo početi uzgajati dobra goveda.
Dobro izgleda. Isplatilo se prijeći tri i pol tisuće kilometara.
Ne mogu poželjeti više. Dobra voda i trava. Puno trave.
Čije je to? -Moje. Jednom će sve biti puno dobrih goveda.
Stavit ću im žig da se vidi kako su i ona moja.
Kakav znak? -Razmišljao sam o tome.
Bit će dvije crte, ovako... Poput obala rijeke.
Bit će to žig Crvene rijeke.
Odmah ćemo početi. Zapali vatru, Matt. Ugrij željezo!
Evo prvoga.
Prvi Crvena rijeka D. -Otisnut ćeš ga i na moju kravu? -Zašto ne?
Moja je. Vidim D kao Dunson, a ja se zovem Matthew.
O tome ćemo poslije. -Ne vidim slovo M na žigu.
Stavit ću slovo M kad to zaslužiš. -U redu, zaslužit ću.
Ne volim neznance. Nikad mi nisu donijeli dobre vijesti.
Dobar dan!
Vidjeli smo dim. -Da. -Kamo putujete? -Nikamo.
Na zemlji don Diega dobrodošli ste do jutra, tjedan dana...
Jesi li ti Diego? -Nisam... -Gdje je on?
Kod kuće, preko rijeke. 600 kilometara prema jugu.
Koliko je to daleko? -Oko 400 milja. -Previše zemlje za jednog čovjeka.
Tolika zemlja žudi da se njome koristi. To nije u redu.
Don Diego odlučuje, zemlja je njegova.
O kojoj ste rijeci govorili? -Rio Grande...
Recite Don Diegu da je sva zemlja sjeverno od te rijeke moja.
Neka je se kloni. -Ali zemlja je njegova. -Kako ju je stekao?
Prije mnogo godina dodijelio mu ju je španjolski kralj.
Uzeo ju je od prijašnjih vlasnika? Možda Indijanaca. -Možda.
Ja je oduzimam njemu. -I drugi su to pokušali.
A vi ste ih uvijek spriječili? -To mi je posao.
Prilično nezdrav posao.
Makni se, Matt.
Žao mi vas je...
Želiš li i ti jednako proći? -To nije moja zemlja.
Čekat ću naredbe don Diega. -Reci mu što se dogodilo i što sam rekao.
Povedi prijateljeva konja. Mi ćemo ga pokopati. Kreni!
Rekao sam ti da se makneš, mogao si stradati. -Prvi se latio pištolja.
Idući me put poslušaj. -Kako ste znali da će potegnuti?
Gledao sam mu u oči. Upamti to. -Hoću.
Donesi lopatu i Bibliju. Pročitat ću nešto.
Ta ništa nismo donijeli na svijet te iz njega ništa iznijeti ne možemo.
Bog nam dao, Bog nam i oduzeo. Blagoslovljeno ime Božje! Amen.
Oslobodite ih.
Pobjeći će. -Kamo god odu, bit će na mojoj zemlji.
Moja zemlja. Ovdje smo, ovdje ćemo i ostati.
Za deset godina imat ću najveći ranč u Teksasu.
Pokraj rijeke će biti velika kuća, a iza nje korali i staje.
Bit će to lijepo mjesto za život.
Za deset godina taj će znak biti na više stoke nego što ste ikad vidjeli.
Bit će na dovoljno stoke da se prehrani cijela zemlja.
Dobre stoke za gladne ljude. Da ojačaju, da narastu.
Trebat će rada i znoja.
I vremena. Mnogo vremena.
Trebat će godine.
Prošlo je više od deset godina. -Četrnaest. -Gotovo petnaest.
Imamo stoku. Tisuće dobrih grla.
Ali nijedno grlo ne vrijedi ni tri centa.
Toliko novca nisam vidio od rata.
Sve se to dogodilo dok te nije bilo, Matt.
Više stoke nego što bi drugdje mogao skupiti u dva života.
A ja sam švorc. Ako ih ne uspijemo preseliti.
Mislio sam da si ih zato skupio. -Neću se predati poput ostalih.
Ako u Teksasu nema kupaca... -A nema. -Odvest ću ih drugamo.
Pa makar ih morao tjerati tisuću i šesto kilometara. -U Missouri? -Da.
To sam i mislio.
Vas ste dvojica puno razmišljali.
Jeste li smislili najbolji način da dođemo donde? -Kojim putem?
San Saba pa Meridian i uzduž Brazosa. -To je okolo.
Duž Brazosa... -Rekoh da je to dug put. -Znam da je dug put.
Ali ima vode sve do Crvene rijeke.
Morali bismo prelaziti još dva puta. -Ti ne ideš. Kako znaš... -Ne idem?
Ne ideš. Kako znaš da je voda dobra? -Vodio sam onuda patrolu.
Misliš da se isplati... Što to mumljaš?
Gdje su ti zubi koje ti je Matt donio? -U džepu. -Zašto ih ne staviš?
Stavim ih kad jedem. -Ne razumijem te. -Drugi me razumiju.
Što si rekao? -Mnogo toga vi ne znate, gospodine Dunson.
Što? -Prvo o meni i ovome prigonu. -Da čujem.
Do Missourija je 1600 km? -Da. -Mislite da neću moći jahati donde?
Točno. -Mogu voziti kola s hranom. -Već imamo kuhara.
To je točno, gospodine Dunson.
Možda se staromu ne ide čak donde.
Sad ste me čuli, zar ne? Možda je odlučio promijeniti okolinu.
Možda sam ga već uvjerio u to. Jutros je otišao!
Možda nagovorimo tebe da voziš kola s hranom.
Možda, gospodine Dunson.
Pališ šibice o vrlo lijep pištolj.
Kako barataš pištoljem? -Puno sam se koristio njime.
Dovedi mi konja. -Neobično je s pištoljima... Potegni!
To nisam čuo godinama. -Pobijedio je! Znali ste što vas čeka.
Bio je mrvicu brži od vas.
Nacrtaj kartu puta... -Već jesam. Na stolu ti je.
Mrvicu si brži u mnogim stvarima.
Vidimo se!
Odavno mu nisam vidio osmijeh na licu osim na dan kad si se vratio.
Zar nisi vidio ništa drugo? -Što?
Njegov pogled dok je govorio o stoci.
Boji se. -Boji? Ti si lud! -Jesam li?
Svakako. I ja se bojim.
Ali ja sam bio tu, gledao ga i vidio... -Što? -Kako se bori.
Bori se da ostane ovdje! Već četrnaest godina!
Skupo ga je to stajalo.
Ostao je bez jedine žene koju je želio.
Čuo si za to.
Ubio je sedmoricu, pokušali su mu oduzeti ranč. Ali to nije bilo teško.
Poznaje on tu vrstu borbe. Što još?
Onda je došao rat. Mnogo je toga naučio.
Da ranč nisu samo goveda, nego i novac.
Ali rat je odnio sav novac s juga.
Nije se razumio u novac, nikad ga nije imao. Nije znao što bi.
Ne zna s kim bi se borio? Tako je.
Čekao je da potjeraš stado na sjever kao nitko prije.
Deset tisuća grla do Missourija. -Mogli bismo uspjeti. -Mi?
Drago mi je što si se vratio.
Jer...
Drago mi je što si se vratio.
Pusti ga!
Matt! To je Diegovo. -Pusti ga.
Ovo je Meekerovo. -Pusti ga.
Čekaj!
Stavi žig. -To je Meekerov junac. -Rekao sam da mu staviš žig.
Nosi Meekerov žig. -Ne vidim ga.
Stavi mu žig. -Dobro, ali idući je opet Diegov.
Stavi žig!
Na sve stavi žig. Duboko utisni Crvenu rijeku D. -Zašto ne?
Na kraju ćeš staviti žig na sve guzice u Teksasu osim moje.
Dodaj mi žig.
Misliš da to ne bih učinio? -Mislim.
Idem u Missouri sa svim juncima, kravama i bikovima koje mogu naći.
Meeker bi se veselio da vidi naš žig na svojoj stoci.
O tome ću raspraviti s Meekerom. -Sad je pravi trenutak.
Doveo je i potporu.
Ovo želim vidjeti.
Zdravo, Dunsone, Matt! -Čujem da gonite stoku. -Idemo u Missouri.
Čuo sam. Još sam nešto jučer čuo.
Moj je susjed dotjerao tri tisuće grla do Crvene rijeke.
Čim je prešao, ukrali su mu stado i pobili sve ljude. -Nije imao sreću.
Znaš za to? -Znam i za druge, ali moju stoku neće nitko uzeti.
Ja ne želim da uzmu moju. Neka su mi goveda zalutala ovamo.
Smijemo li pogledati tvoje stado? -Ne smijete. -Spriječili biste nas?
Tako je. -Smiri toga konja.
Onda? -Da pogledamo, g. Meeker?
Ti si sigurno nov. Rekao sam... -Čuo sam te.
Dakle? -Trebao bih vas upoznati. -Tko si ti?
Svakako me zovu. -Kako te najčešće zovu?
Mojim imenom, Cherry Valance. -Iz Val Verdea? -Tako je.
Čuli smo za tebe. -Hvala. -Kažu da dobro barataš pištoljem.
Koliko si dobar? -Uspijevam ostati živ. -Dobro ti ide.
Još nas želite spriječiti? -Da.
G. Meeker, što kažete? -Nekoć bih rekao da. Ali sad...
Tome, sve što imam... -I ja.
Ima tu tvojih, Diegovih i tuđih grla. -I?
Nemam vremena i ne želim ih izdvajati.
Odvest ću ih u Missouri i dati ti 2 dolara po grlu kad se vratim.
Ako se ne vratiš? -Tvoj rizik. -Nije loše.
Slažem se. -G. Meeker, ne želim više raditi za vas.
Trebate li još jednoga? -Ima nas dovoljno.
Volio bih poći u Missouri. -Rekao sam ti. -Čuo sam te.
Želim poći. -Možda je teže ostati živ na granici s Missourijem.
Moguće je.
Plaćam 10 dolara na mjesec. Trostruko ako za junad dobijem 15.
Ako izgubimo stado, ostat ćeš bez plaće. -Pošteno. -Sretno!
Doviđenja, g. Meeker!
Pobrini se za njega, Matt. -Svakako.
Pretpostavljam da sam dobio posao. -Jesi.
Svima stavi žig. Svemu što hoda. -U redu. Svima utisnite žig!
Trebao si ostati ondje. -Zašto? -Da vidiš pucnjavu.
Mislite da će se posvađati? -Neće još.
Žele prvo upoznati protivnika. To vrijedi vidjeti.
Moguće.
Pomozimo im. -Htio si izvući lijep pištolj. Mogu li ga vidjeti?
Želiš li ti vidjeti moj?
Vraški lijepo!
Od dobrog su pištolja ljepši švicarski sat i svaka žena.
Jesi li kad imao dobar švicarski sat?
Isprobaj ga.
Vrlo dobro.
I ovo je dobro! Nastavi.
Sad znam tko si. Matthew Garth, zar ne? -Tako je.
Dobar si kao što govore. Možda čak dobar poput mene.
Sad smo dvojica na vrhu popisa. -Ostavio bih mjesta za trećega.
Koga? -Dunsona. -Je li tako dobar? -Mene je učio. -Da?
Kako ste? -Kakva je to pucnjava bila?
Dvojica najboljih revolveraša ikad viđenih. -Tko?
Matt i Cherry Valance. -Iz Val Verdea? -Da. -Što je bilo?
Malo su se zabavljali. Na vrlo čudan način.
Odmjeravali su jedan drugoga.
Jednom će se zakačiti, a to neće biti lijep prizor.
Pred njima je 1600 km puta. Koliko brašna imaš? -Dvadeset osam.
Graha? -Dvanaest. -Puno šećera? -Da.
Uvijek sam mislio da je Matt bolji...
Mogao bih se naljutiti. -A ja bih ti mogao skratiti nos.
U tvojim godinama krasti šećer! Donesi ostatak. -Dobro, tatice.
Jede šećer, a nismo ni krenuli.
Zdravo, Matt! -Na redu si, Teeleru. -Odustajem.
Quo? -Ja uložiti jedan srebrni dolar. -To je trodnevna plaća.
Jedan srebrni dolar. Pratite ili držite lice zatvoreno.
Zašto ne govoriš engleski?
Meni je to previše. -A tebi, Groot? -Mrzim sretne Indijance.
Pogledaj mu facu. Kako da pogodim kad Indijanac blefira?
Mislim da blefira. -Pratiš ili odustaješ?
Pozajmiš mi srebrnjak? -Ne. -Zašto ne? -Ulozi sa stola?
Uloži ono što je na stolu. -Dobre karte, a nemam što uložiti!
Što je u vrećici? -Moji zubi, ne mogu ih uložiti.
Slušaj, Quo! Zubi vrijede više od srebrnjaka.
Imaš li još novca? -Nemam. -Nemaš više novca.
Ulažem četvrtinu prava na svoje zube. -Ne.
Polovicu prava na zube! -Aha! -Čuli ste ga, pristaje.
Evo, dečki!
Tri dečka. -Tri dečka.
Taj se Cherokee kladio u srebrnjak za pola prava na moje zube,
a mogao bi i rog pregristi. Doista ćeš mi uzeti jedine zube?
Ne mogu jesti bez njih. -Dobit ćeš ih kad jedeš.
Što ćeš s njima? -Sad moje ime Quo Dva Zubala.
Quo Dva Zubala! Tako mi i treba kad se kartam s Indijancem!
Dugo nosim ovaj šešir i nastavit ću ga nositi.
Ako imaš što protiv, da čujem. -To je tvoj šešir.
Mudra odluka. Sad ustani.
Sutra krećemo. Idemo u Missouri s 10.000 grla.
Većina od vas vratila se iz rata. Ovdje nema ničega.
Nema vašega doma, stoka je raštrkana, a zemlja pokradena.
Nema ni novca ni posla jer na jugu nema tržišta stoke.
Ali u Missouriju ima. -Čujem da je Cumberland... -Nije uspio.
Ni drugi nisu. Zato sam ja ovdje.
Želim da znate što vas čeka. Vjerojatno već znate.
Pred nama je 1600 kilometara. Deset na dan bit će dobro.
Petnaest, prava sreća. Izvori će biti suhi kad stignemo do njih.
Bit će vjetra i kiše. Indijanski teritorij. Ne znam koliko je loše.
Kad stignemo u Missouri, naići ćemo na bande.
Bit će to borba, ali stići ćemo onamo.
Nitko ne mora poći. Dat ću vam posao kad se vratimo.
Ali upamtite! Onaj tko pristane ne smije odustati.
Nitko ne smije odustati, ni ja ni vi.
Neću se naljutiti ako ne želite ići, samo mi to recite.
G. Dunson... -Reci, Dane.
Moja žena. -Ne moraš objašnjavati, Bille. -Hvala i sretno!
Joe, Taylor. -Hvala.
Idi, Dane... -Nisam to mislio. -Što si mislio?
Htio sam reći da želim ići. -Dobro. A vi ostali?
Znači da svi idete? Dobro.
Matt će vam dati da se potpišete. Krećemo u zoru.
Dobro, krenimo. Potpišite se ili stavite križić. -Ja ću prvi.
Spreman, Matthew? -Spreman!
Vodi ih u Missouri, Matt.
Quo, idemo u Missouri!
Eno ih, Matt. Četrnaest godina napornog rada.
Kažu da nećemo uspjeti.
Možda se varaju.
Nadam se.
Prve noći imali smo dobro prenoćište jer smo poznavali teren.
Teeleru, ti, Walt i Simms stražarite sljedeći.
Doručak je u 4:30, krećemo u 5:00. -U redu, Tome.
Kad završiš... Što je?
Najeo se? -Jeo sam. -Daj zubi. -Zube, rekao sam ti.
Uskoro će jutro pa će mi opet trebati. -Dobit ćeš ih ujutro.
To je ludost! Cijeli dan isto.
Do Missourija će se istrošiti od prenašanja.
Dat ću ti zaradu od 100%.
Dat ću ti dva dolara za tvoju polovicu prava.
Ne sad! Kad stignemo na cilj.
Ja dobijem novac, ti dobiješ zubi.
Zube, glupi poganine. Zašto uvijek moram...
Nema svrhe.
Idemo uz Brazos, pa Palo Pinto...
Gore do Crvene rijeke i na sjever do Sedalie.
Put do Sedalie prikazao si lakim.
Ima mnogo grubijana uz granicu, dolazim odande.
Želiš li opet pomoliti nos u taj kraj? Kako to da si nam se pridružio?
Palo mi je na pamet. Onda me Matt odbio.
Pa sam poželio ići. Osim toga, sviđa mi se njegov pištolj.
Teško da ćeš ga dobiti, momče.
Zašto si me odbio? Ne bojiš me se.
Znaš li što će biti ako ne uspijemo prodati stoku?
Ostat ćemo bez plaće. -Bio si posvuda. Što si vidio?
Stoku bez vlasnika, Sjevernjake koji je uzimaju.
Farmeri peku žitarice i to nazivaju kavom.
Vidio sam čovjeka koji je mijenjao junca za pola vreće brašna.
Znam zašto želiš stići na cilj. Ali zašto Missouri, zašto ne Kanzas?
Što ćemo u Kanzasu kad je željeznica u Missouriju?
Željeznica je i u Kanzasu. -Gdje? -U Topeki i Abileneu.
To je zapadnije. -Jesi li je vidio u Abileneu?
Nisam donde stigao, upoznao sam djevojku u Kansas Cityju.
Mislila je da zna pjevati, ali imala je druge...
Da krenemo na zapad... -Uštedjeli bismo... -Idemo u Missouri.
Vidio sam kupce i novac u Sedaliji. Što si ti vidio u Abileneu?
Ništa. Djevojka mi je rekla. -Čini mi se... -Nisam te pitao.
Niste, g. Dunson.
Idemo u Missouri.
Da se zakačim s njim, morao bih se obračunati i s tobom.
I s njim ćeš imati pune ruke posla.
I tako se deset tisuća grla vuklo po vrućem, suhome kraju.
Prašina nam je prilično otežavala posao.
U dva tjedna prešli smo 240 kilometara.
Koliko ćemo još danas prijeći? -Oko 6 km na sjever. Drži konja!
Ondje je dobar potok i zemljište gdje možemo prenoćiti.
Natiče mu zglob. -Da.
Večeras mu moramo očistiti ranu.
Gonite dalje.
Dobro je što imamo puno konja. Izmori 3-4 konja na dan.
Meni se to ne sviđa. -Što to?
Predobro nam ide. Moramo naići na nevolje. -Vječito gunđaš.
Ne volim ni kad je dobro ni kad je loše. Volim kad je nešto između.
Zašto Dan vozi Quova kola? -Htio sam razgovarati... -Što?
Htio sam razgovarati... -Ne razumijem te. Stavi zube.
Upravo o mojim zubima razgovaramo.
Razgovaraj u slobodno vrijeme, Dan mora raditi.
Da si imalo čovječan, vratio bi mi ih, vidiš da mi trebaju.
I ne bi mi ulazila prašina u usta. -Drži usta zatvorena pa neće.
Sigurno sam pojeo pet kilograma u ovih šesnaest dana.
Do kraja ću pojesti dovoljno zemlje da se pridružim Uniji.
Bila bi to Grootova država.
To boli! -Nemam zube, ali imam bič! Kloni se šećera! -Prekasno.
Voljeti slatko jednako je loše kao voljeti viski ili žene.
Sto dana. Moja je jedina briga da ih nahranim. Idemo!
Za tri tjedna stigosmo u San Sabu. Dani su postali sve dulji i dulji.
A Tom...
Razmišljao je samo o krajnjem cilju. Promijenio se.
Oduvijek je bio tvrdoglav, a sada je postao još tvrdoglaviji.
Trebao nam je odmor i našli smo dobro mjesto za to.
Busteru, kako je dolje? -Voda je dobra, hladna.
Mogao bih se okupati!
Matt!
Što je?
Zašto ste stali? -Dolje je dobra voda.
Doći ćemo do vode za pet kilometara. -Imali su naporan dan.
Mislim... -Ja ću misliti. Neka nastave.
Idemo dalje! Hajde, krenite!
Znao sam da je predobro da bi bilo istinito.
Idemo dalje! -Zašto je... -Idemo dalje!
Nakon 30 dana stigli smo do Brazosa.
Stoka je bila umorna i teško smo je držali na okupu.
Groot! Ovdje ćemo prespavati. -Dobro, Matte.
Laredo! Upravo si došao? -Ima li kave? -Natočit ću ti.
Što si otkrio? -Dobra voda za iduća tri dana. Gdje je Dunson?
On i Matt su sa stokom.
Zdravo, Dan. -Zdravo, g. Dunson.
Kako je stoka? -Nemirno.
Kojot ih dodatno uznemiruje. Mir, stoko!
Samo ih smiruj i bit će dobro.
Nadam se da se neće ništa dogoditi.
Razmišljao sam o tome što ovo znači ljudima. I meni. Znači...
Što ti znači?
Pa, jednu stvar...
Dobit ću više od sto dolara. Toliko nikad nisam imao.
Što ćeš učiniti s tim novcem? -Mnogo toga.
Kupit ću Chapmanov lokal i onda ću... -Što ćeš?
Moja je žena oduvijek željela par crvenih cipela. Kupit ću joj ih.
Je li to glupa zamisao? -Dobra je to zamisao. Učini to. -Hoću!
Nemoj previše bučiti s tim tavama.
Ne volim kojote. -Nekoć sam imao konja riđana...
Da bar prestane zavijati! Plaši stoku.
Danas su ih prašina i vjetar uznemirili.
Ne treba im puno da krenu u stampedo. -Jednom sam ga doživio.
Ne bih htio ponovno. Ćuk je kihnuo, a stoka se dala u bijeg.
Trčala je 10 km dok je nismo smirili.
Tada su poginuli Whizzer White i još trojica. -Sjećam se.
Poznavao si Whizzera? -Jesam. Ne želim stampedo...
Ne volim ih. -Ja ne volim kojote.
Mućni malo glavom. Jedan pucanj natjerao bi cijelo stado u bijeg.
Nisam razmišljao.
Keneally!
Stampedo!
Jure prema kampu! Prepriječite im put!
Skupite ih! -Ne dopustite da se razdvoje!
Cherry, dođi!
Okreni ih! -Ovamo, Simmse!
Skreni ih prema klancu!
Laredo, zadrži ih ondje!
Pomozi im ondje, preumorni su da bi dalje trčali.
Jesi li vidio Teelera ili Dana Latimera? -Teeler je na uzvisini.
Vidio sam Dana još u kampu. Kad sam pogledao opet, nije ga bilo.
Jesi li vidio Latimera? -Otkako smo krenuli, nisam.
Gdje si ga vidio posljednji put?
Simms.
Dan je imao karirane hlače? -I jahao je žutu kobilu.
Ostat ću ovdje do jutra.
Jesi li ga našao? -Jesam.
Pokopat ćemo ga, a ja ću se pomoliti ujutro.
Pobrini se da njegova žena dobije punu plaću.
Kao da je on stigao do kraja. -Svakako. -I kupi joj...
Što god ti padne na pamet.
Možda crvene cipele?
On je tako htio.
Ta ništa nismo donijeli na svijet te iz njega ništa iznijeti ne možemo.
Bog nam dao, Bog nam i oduzeo. Blagoslovljeno ime Božje! Amen.
Bunk Kenneally!
Ti si pokrenuo stampedo. -Jesam.
Sve bih učinio... -Izgubili smo 300-400 grla. Ubio si Dana.
Jesam, znam. Znam... Znam da jesam i dao bih...
Dao bih desnu ruku... -Kradeš šećer poput djeteta.
Djecu bičuju da ih nauče pameti. -Što? -Zavežite ga za kotač.
Neće mene nitko vezati za kotač.
Onda se nećeš imati na što nasloniti. -Pogriješio sam!
Ali neće mene nitko bičevati! -Okreni se. -Ne činite to!
Okreni se ili ćeš dobiti metak. -Nemojte!
Pogodio bi ga ravno među oči. -Itekako.
Ti si ga ranio, pobrini se za njega.
A vi ostali, morate skupiti nekoliko tisuća grla. Primite se posla!
Hajde, reci. -Niste imali pravo, g. Dunson.
Hvala ti. Ubio bi me. -Hoćeš li se moći vratiti kući?
Preživjet će.
Groot će ti dati nešto hrane. -Svakako. -Povedi još jednog konja.
Ovo bi moglo boljeti.
Vrlo si brz na okidaču, ali imaš meko srce, i previše.
Jednom bi mogao stradati. -Moguće.
Ali ne bih se kladio.
A tada je počelo kišiti.
10 dana kasnije, 40 ukupno, prašina se pretvorila u blato.
Dugotrajna kiša loše utječe na ljude.
Kiša, ali i Tom, kojega su se momci već pomalo i bojali.
Opet govedina? -Nadao sam se slanini i grahu.
Imam i mrvicu toga, ali treba vremena za ukusno jelo.
A vi gladni dišete mi za vratom. -Mogao bih pojesti nešto drugo.
Ili idi ranije u krevet ili jedi govedinu. Ni meni se ne sviđa.
Ni meni. -Tko te što pitao?
Rekao sam što i ti. -Kad budeš star kao ja, moći ćeš govoriti kao ja.
Što je s tobom? -Ovo je užasno!
Skuhao sam najbolje što sam mogao. Ne možeš od ovoga dobiti kavu.
Odvratno! Htio bih reći tomu Dunsonu...
Daj mi kave.
Što si htio reći Dunsonu? -Ne možemo jesti tu hranu.
Trebali smo se vratiti kad smo izgubili druga kola s hranom.
Nismo se vratili, a ni nećemo.
I da se vratimo, ne mogu nadoknaditi gubitak. Švorc sam.
Nemam čime kupiti hranu.
Dobivat ćete smanjene obroke i lošu kavu. Tako će biti do kraja.
Stići ćete do kraja. -Slažem se s tim što kaže. -Tako je kako je.
Navalite, gladni psi!
Nakon 60 dana prenoćili smo u podnožju Ouachite.
Umor kod stoke i još više kod ljudi te iscrpljene zalihe hrane
gotovo su izazvale pobunu.
A Tom je sve znao jer ih je neprestano promatrao.
Zovem se Sutter. Bio sam predvodnica za starog Carwooda.
Više od dvije tisuće grla...
Boli me vrat. Stavili su mi omču oko vrata.
Onda su...
Ta hrana izgleda dobro! Nisam jeo četiri dana.
Čovjek se...
Primite ga.
Donesite ga ovamo.
Sad je bolje, bio sam na izmaku snaga. Da vam ispričam? -Pričaj.
Imali smo više od dvije tisuće grla, Carwoodovih.
Sve je bilo dobro dok nismo prešli Crvenu rijeku.
Zaskočili su nas u Ouachitasu.
Koliko ih je bilo? -Stotinjak, rekao bih.
Stoku su natjerali u stampedo, a nas ubijali jednoga po jednoga.
Nismo imali šanse. -Zašto su ti stavili omču oko vrata?
To još nije najgore. Carwoodu su prikovali ruke i noge za kotač.
Bio je mrtav kad sam došao. -Kako si se oslobodio? -Puka sreća.
Uže je puklo. Nismo smjeli ići onamo.
Trebali smo skrenuti prema sjeveru. -Zašto to kažeš?
Jess Chisholm kaže da je obilježio cijeli put.
Njime možemo do Kanzasa, jedina su nam briga Indijanci.
Gdje u Kanzasu? -Abilene. Kaže da je ondje željeznica.
U Abileneu? -To je Cherry rekao. -Je li je vidio?
Pa...
Ne sjećam se. -Daj mi britvu.
Želiš li poći s nama? -U Missouri? -Da.
Ne želim, dosta mi je. Ali ako imate malo hrane...
I meni je dosta.
Molim? -Krenuli smo na put koji nećemo dovršiti. -Hoćemo.
Prodat ću goveda u Missouriju. -Što ćemo jesti putem? -Govedinu.
Što ćemo piti?
Kišnicu ako budemo morali. -Ja ne.
Idem na jug. -Dosta mi je. Osim ako krenemo u Abeline.
Ti, Fernandez? -Ako već trebam umrijeti, umrijet ću na jugu.
Bar će mi obitelj moći naći grob i donijeti cvijeće.
Svojim ste potpisom pristali goniti stoku do kraja.
Natjerat ću vas da to poštujete. -Kako?
Ne bih želio da te moram ubiti, Maileru. -Čime?
Ima li još dobrovoljaca? Recite sad jer to više ne želim čuti.
Ne volim kad odustaju. Pogotovo kad ne mogu završiti započeto.
Recite i možete se pridružiti ovima ovdje! Želim samo...
Kamo ćeš ti? -Idem sjesti. -Imaš posla... Pazi što radiš!
Htio sam popiti vode.
Slušam.
Treba ih pokopati.
Ujutro ću se pomoliti.
Ukopavate i čitate im!
Napuni ga olovom, gurni ga u zemlju pa čitaj nad njim.
Kad ih ubijete, zašto dovodite Boga kao da vam je u tome pomogao?
Da čujem.
Pogriješio si. -Priključio si se. -Smatrao sam da griješiš.
Ne naređuj mi što da mislim! Ne možeš mi govoriti što da mislim!
Misliš da sam ja kriv? -Itekako!
I što sad? -Slušat ću tvoje zapovijedi.
Dobili ste u nogu? -Da.
Nije loše. -Prošao je skroz. Nije loše kao što bi trebalo biti.
Zar i ti? Što mi želiš reći? -Da vam kažem, ne biste me slušali.
Jesi li ih našao? -Otišli su. -To nije dobro.
Moraš... Ne, reći ću mu sâm.
Tome!
Teeler, Laredo i Bill Kelsey nestali su. -Što? -Otišli su.
Kako znaš? -Htio sam ih probuditi, ali nije ih bilo.
Kad su otišli? -Tijekom noći.
Mogli su otići u bilo koje doba.
Znate li što o Teeleru, Kelseyu i Laredu? -Pogledao sam u kola.
Nedostaju nam meci, brašno i sol. -Koliko metaka?
Stotinjak. -Brašna? -Jedna vreća. -Podle kukavice.
Neće... Matt... Ne.
Cherry, povedi Granta i Billa. -Grant je dovoljan.
Vjerojatno će krenuti na jug. Nađi ih i vrati ovamo. -Ako ne budu htjeli?
Dovedi ih! -Sustići ćemo vas.
Krenut ćemo. Pokrenite ih.
I krenuli smo, a Tom je određivao svaki korak.
Matt! Neka predvodnica krene. Začelje će ih sustići. -Dobro.
Svi osim Dunsona nadali su se da će Teeler, Laredo i Kelsey uspjeti.
Ali Cherry i Grant bili su prebrzi na okidaču. I tako smo išli sve dok...
Crvena rijeka pred nama! -Crvena rijeka!
Crvena rijeka pred nama!
Crvena rijeka!
Evo ti tvoja Crvena rijeka. -Impresivna je.
Kad smo je posljednji put prelazili, imali smo mnogo manje stado.
Jednoga bika i jednu kravu.
I ovdje će biti dobro. -Trajat će do u noć. Zašto ne pričekamo jutro?
Prelazimo sad. -Ljudi su umorni. -Umorni ljudi ne bježe.
Ne možemo ih držati iscrpljene do kraja puta.
Samo dok se Cherry ne vrati. Tada nitko neće željeti pobjeći.
Označi nam put! -Evo!
Živi pijesak!
I ovdje ga ima! Označi od panja do drveta! -Od panja do drveta!
Kako je kod tebe? -Cijelim putem čvrsto!
Vodite ih! Držite ih nizvodno! -Vodite ih!
Matt, pazi da koje ne odluta! -Dobro.
Hajde, stoko!
Idemo!
Izravnajte ih!
Držite se nizvodno!
Vreća za spavanje je ondje.
Jesi li za kavu? -Ulovili smo nekoliko...
Ulovili smo nekoliko lutalica. Izgubili smo 30-40 grla.
9000 grla prešlo je za manje od 4 sata. To je sjajno.
Dečki su bili dobri. -Da. -Zašto im to ne kažeš?
To im je posao. -Jako su umorni.
Ujutro nećemo morati prebrojavati ljude.
Boli te noga? -Rana se malo otvorila.
Pogledat ću. -Pričekaj do jutra.
Trebaš sna. I to hitno. -Nedavno smo ostali bez trojice.
Odonda nisam spavao i nismo nikoga izgubili.
Ni večeras ni nadalje nećemo ostati bez ljudi.
Zašto smo morali prijeći danas? -Dunsonova naredba. Pitaj njega.
Mogli smo čekati jutro, a ne da nas zatekne noć.
Nema smisla, pred nama je još dug put.
Svakim je danom sve gori. Katkad mislim da je potpuno skrenuo.
Ako tako misliš, zašto to meni govoriš?
Sljedećeg jutra, dok sam liječio Tomovu nogu,
Cherry se vratio, baš kako sam i pretpostavio.
Sjašite, ovakve poput vas ne volim gledati na visokome.
Sad je bolje. Trebali biste puzati.
Poslao sam te po trojicu, a ti dovodiš dvojicu.
Kelsey se odlučio boriti. Dobro mu je išlo neko vrijeme.
Obvezali ste se da ćete dovršiti put.
Točno... -Ukrali ste grah, brašno i metke.
Dezerteri ste, a usto i lopovi. -Zakon gleda drukčije...
Ja sam zakon. Ti si lopov. I ti, Teeleru.
Još što? -Znam što ćeš učiniti, ali želim ti nešto reći. -Reci.
Ti si lud. Piješ, a ne spavaš. Ako nisi lud, uskoro ćeš biti.
Jesi li gotov? -Nisam. Svi mi želimo dovesti stado do kupaca.
Postoji put do Abilenea.
Ali ti želiš u Missouri gdje se sve urotilo protiv tebe.
Još nisam završio. Stado ne pripada tebi.
Pripada svim siromašnim stočarima u državi.
Nisam trebao pobjeći. Trebao sam ti prosvirati glavu.
Potpisao sam zakletvu, ali ti nisi čovjek kojemu sam potpisao.
Jesi li gotov? -Jesam.
Možeš donijeti Bibliju i čitati nad nama nakon što nas upucaš.
Objesit ću vas.
E, nećeš. -Molim? -Nećeš ih objesiti.
Tko će me spriječiti? -Ja.
Dajte mi pištolj!
Ubit ću ga! Pustite me!
Htio me ubiti! Ne bi mi pružio priliku!
Pustite ga.
Daj mi pištolj. Za ovime si plakao. Upotrijebi ga!
Dobio si što si htio. Ako ne želiš živjeti, trebaš samo...
Imaš sreću, Teeleru.
Vidi kako si blizu bio.
Postajemo ludi poput njega.
Zadrži ga.
Želiš li s nama do kraja? -Kamo idemo? -U Abilene.
Tko vodi? -Ja. -A Dunson?
On ostaje ovdje.
Uzimamo stoku. -Ja sam za. -Uz tebe sam, Matt. -Idem i ja.
Groot? A ti?
Pogriješili ste.
S vama sam proveo mnogo godina.
Do sada sam vas uvijek slušao. Valjda mi je prešlo u naviku.
Zato ostajem s vama. -Pođi s njima. -Hvala.
Hvala što ste mi olakšali. Idem s vama!
Počnite goniti stoku!
Busteru! Čekaj ovdje dok se ne vratim.
Ako me budete tražili, bit ću u Abileneu.
Kreni, Groot!
Odvest ćemo stado do Abilenea budemo li ikako mogli.
Cherry je imao pravo, mek si.
Trebao si dopustiti da me ubiju jer ja ću ubiti tebe.
Stići ću vas. Ne znam kad, ali hoću.
Kad god se okreneš, očekuj da me ugledaš.
Jednom kad se okreneš, bit ću ondje. Ubit ću te.
I tako su Tomu oduzeli stoku.
Ali često su se okretali tražeći ga pogledom.
To sam samo ja. -Mislio sam... Bojao sam se da je... -Imaš li kave?
Imam.
Baš sam glup! Skačem na svaki zvuk.
Ne bi se valjda još vratio. -Ne znam.
Mislim...
Bio bi glup da dođe sam. A opet, mogao bi to učiniti.
Vjerojatno će prvo naći ljude i metke. Ti si mu sve uzeo?
Da razmislim. Najbliži je grad San Felipe.
Noga ga boli, ne može brzo. Trebat će mu bar četiri dana.
Kad nađe ljude, krenut će za nama. Još četiri dana, znači, osam dana.
Ovim tempom treba nam osam dana do rijeke. -I deset.
I ja sam razmišljao. -Još četiri. To su 22 dana.
Krenuli smo prije četiri dana. 22 minus četiri su...
Za osamnaest dana. Ne može doći prije, zar ne?
Ako tako učini, to je otprilike to.
Ljudi su živčani i skaču na vlastite sjene.
Što će biti kad se vrati? -I ja sam se pitao.
Kako je izgledao kad smo ga ostavili, sve se dogodilo u trenu.
Nisam... Nisam počeo...
Nisam mogao dopustiti da objesi Teelera i Lareda.
Siguran si da bi to učinio? -Ne znam.
Pogriješio je.
Nadam se da ja imam pravo i da u Abileneu postoji pruga.
10 dana nakon što smo ostavili Toma sve je bilo u redu,
osim što nas je on već sustigao.
Matt, dođi!
Vidi ovo!
Otprilike prije jedan dan. -Ne više od dana.
Quo?
Komanči. -Siguran si? -Strijela Komanča.
Nevolje. -Tragovi vode na sjever.
Hoćemo li nastaviti?
Što ti se više sviđa? Ono iza nas ili ono što nas možda čeka ispred?
Cherry... -Da?
Ti i Buster pođite u izvidnicu, petnaestak kilometara.
Dovoljno da nas upozorite.
Neka vam Groot dâ hrane. Uzmite puške. Podijeli svima puške.
Prošla su još 3 dana. Nalazili smo sve više indijanskih tragova.
Ali ne i Busterovih i Cherryjevih.
To je Buster.
Žene! Žene i kava! Vidio sam ih! Imao sam ih!
Jeo sam pitu, kolače i grah! Pio kavu i viski!
Gdje je to bilo? -Dvadesetak km sjeverno. Putuju u Nevady.
Ozbiljno? -Ozbiljno, vidio sam ih. Pripadaju Donegalu.
Otišao je u Nevady i poslao u New Orleans po cijelu svitu.
Imaju velik bar i stol za kockice. Imaju plesačice...
Kažeš dvadesetak kilometara odavde? -Možda malo više.
Dva dana jahanja.
Tko će ostati i tjerati stoku?
Nitko. Ne krivim vas.
Idemo zajedno, povest ćemo i stoku. -Pošteno.
Za dva dana svi ćemo piti kavu. Recite ostalima.
Gdje je Cherry? -Cherry?
Smatrao je kako je dovoljno da jedan dođe.
Je li lijepa? -Sjećaš li se moje ždrebice? -To sam i mislio.
Idemo.
Buster je razvedrio momke. Više ih nije trebalo požurivati.
Nikad nisam vidio takve muškarce. Svi žele biti sprijeda da prije uđu.
Kladim se da straga nema nikoga.
Što je? -Kao da sam nešto čuo.
Busteru... -Zdravo.
Koliko još do kave? -Blizu je. Je li ostalo vode?
Cherry i ja ovuda smo jahali noću. Rekao bih da je blizu.
Što on hoće?
Ne znam. Saznat ćemo.
Čujem pucnje. -Gdje? -Dopiru iza sljedećega grebena.
Čujem pucnje sprijeda! -Znam.
Zašto vječito urliču? -Ne znam.
Malo ih je više od stotinu. -Slažem se.
Trebat će nam i ostali ljudi.
Laredo, dovedi ljude, a nas četvorica krećemo.
A stoka? -Razbježat će se. Skupljat ćemo je danima.
Znam, da bismo spasili kockare i žene.
Kada dovedeš ljude, neka se podijele.
Polovica neka krene odande, polovica iza brda.
Kad uđete, mi ćemo iskočiti.
Jesi li shvatio? -Jesam.
Ne ostavljajte nikoga na životu jer će ubijati stoku.
Hoćeš li još kave?
Dobro...
Ne pucajte dok ne morate.
Ovamo, Matt! -Raštrkajte se! Busteru, viči kad ih ugledaš!
Drago mi je što ste stigli. Napali su prije sat vremena. Idu li i ostali?
Uskoro će stići.
Dolaze s obje strane strmine.
Izlazimo kad se oni pojave. Reci im.
Evo još pištolja i pušaka! Uzmite!
Gađaš visoko. Niže ciljaj. -Stojiš u blatu. Pogodili su bačvu s vodom.
I dalje gađaš visoko! -Vjerojatno. Nisam vješta.
Ne troši barut. Puni mi pušku. Sagni se.
Zašto si tako ljut?
Pitala sam zašto si ljut.
Zato...
Zato što bi ti neki ljudi mogli stradati?
Ili poginuti? -Prestani govoriti i puni...
Krasno! Rekao sam ti da se sagneš. -Jesi. -Zašto nisi? -Ustala sam.
Nije strašno.
Budi mirna.
Oslobodio sam te. -Dolaze!
Morat ćeš pričekati. Gospođo, dođite!
Neka se ne miče dok se ne vratim.
Hvala. Ostavite zavoj. Morat ću ti razrezati haljinu.
Neka ti to ne smeta. -Ne smeta mi.
Pitala sam te zašto si ljut. Zato što bi stoka mogla pobjeći?
Ili ne voliš pomagati hrpi...
Hrpi čega?
To sam i mislila. -Ovo će boljeti.
Kao što kažu, boljet će te više nego što boli mene. -Ne, boljet će tebe.
Imao si pravo, boljelo je.
Znaju biti otrovne.
Žao mi je što se toliko mučiš.
Drži ovo. -Obraz ti je krvav. -Hoćeš li se onesvijestiti?
Nadam se da neću.
Bar dok ne učinim ono što želim.
Vidio sam pljusku. -Podigni je. -Što je bilo?
Bit će dobro. Kamo s njom? -Ovamo.
Je li tko od vaših ozlijeđen? -Imali smo sreću.
Rekao sam, imali smo sreću. -Oprosti...
Ne vrijedi gledati, neće doći.
Nisam ni mislila, samo sam... Gdje je on?
Čuva stado. -Kako se zove? -Matthew Garth.
Matthew Garth.
Boli li te rame jako? -Malo.
Zakuhala sam stvar, zar ne? -Nisam bio tu. Što se dogodilo?
Pogledao me i zaključio da pripadam... Samo jedan pogled.
Naljutio se. Samo sam...
Zašto je to učinio? -Ne znam cijelu priču.
Groot, dođi!
Gđica Millay. -Kako ste?
Groot zna više o Mattu od bilo koga. Zanima je.
Što vas zanima? -Sve što mi možete reći. -Zašto?
Upoznala sam ga danas.
Nismo se baš dobro složili. Zanima me zašto.
Mislio je da sam jedna od...
Stani!
Ja sam, Matt.
Mislio sam da je... Pogledaj me.
Nervozan sam zbog magle. Da bar pada kiša!
Ne bi te mogao naciljati u magli. -Znam.
Nisam ništa vidio dok ti nisi naišao. Vraćam se u ponoć.
Neka ti Groot pripremi nešto za jelo. Ujutro krećemo.
Sad znate više o njemu. -Da...
Što biste učinili na mome mjestu? -Na vašem mjestu?
Pravo žensko! Ali nisam na vašem mjestu.
Dokle biste dogurali s ovakvom facom?
Htjela bih s njim razgovarati ako bude želio.
Ostajemo još nekoliko sati. -Znam. -Odlazimo ujutro.
Ipak želim s njim razgovarati.
Tako želite? -Želim. -Idem ga potražiti.
Matthew! -Ovdje sam!
Groot mi je rekao da si tu. Htjela sam razgovarati. Je li to u redu?
Treseš se. Mislio si da je Dunson.
Kako si znala? -Groot mi je rekao.
Mislila sam da se ne bojiš, to se ne uklapa.
Uklapa se. -Valjda. Stvari postaju jasnije, pomaže. -U čemu?
Znam kako ti je, i ja se bojim. Zato govorim.
To je najbolji lijek za strah. Govori bez prestanka.
Govorim samoj sebi makar morala sjesti pred ogledalo.
Ne moraš to činiti... Možeš razgovarati sa mnom...
Možeš mi reći da ne zabadam nos.
Možeš me udariti kao što sam ja tebe. Posred usta.
Dobro bi bilo da govoriš. Nema razloga...
Doista bih htjela s tobom razgovarati.
Bolje je nego razgovarati s ogledalom.
Želim znati više o njemu. Zašto tako razmišlja?
Zato što je došao do točke...
Uzeo je golu zemlju i pretvorio je u najveći ranč u Teksasu.
Borio se da ga zadrži.
Počeo je s jednim bikom i jednom kravom. I... -I što?
Kad je uspio ostvariti svoj san, to više nije ništa vrijedilo.
I tako je krenuo goniti stoku. Svi su rekli da neće uspjeti.
Samo je on vjerovao da mi to možemo. Morao je vjerovati.
Stoga je počeo razmišljati na svoj način.
Tjerao je ljude da ga slušaju.
Inače ne bismo dospjeli tako daleko.
Krenuli smo u Missouri. Znao je da mora onamo stići.
Ja sam mu oduzeo stado. -Voliš ga, zar ne?
I on tebe sigurno voli. To ne bi bilo teško.
Je li ti se svidjelo? -Uvijek mi je teško odlučiti.
Možda ti mogu pomoći.
Ne trebaš mi više pomagati, ali mogla bi to ponoviti.
Bilo je dobro.
Svatko može skuhati dobro jelo ako ima što skuhati.
Tako sam gladan da bih pojeo bilo što. -Zašto ne jedeš?
Quo je otišao po drva. Poslao sam ga dok nisam mislio na jelo.
U brdima jako pada. Rijeka raste.
Ako se pogorša, teško ćemo prijeći. -Ne želim zaglaviti s ove strane.
Ni ja. -Treba reći Mattu... -Ja ću, znam...
Cherry kaže da jako pada. -Čuo sam.
I ja sam tako razmišljao.
Krećemo sad. Krenimo, večeras ćemo prijeći rijeku.
Cherry, idi naprijed. Busteru, prvo krenite sa zaravni.
Kreni čim budeš mogao. -Još što?
Ne možemo je povesti sa sobom. -Mogli bismo.
Što?
Ne, mislim da ne bismo.
Gdje si bio dosad? Sad krećemo, a nisam večerao!
Počni se pakirati!
Za to vrijeme Dunson je našao ljude i streljivo i krenuo u potjeru.
Nema mu se što zamjeriti.
14 godina je nešto stvarao i sada mu to netko želi oduzeti.
Vjerojatno bi svatko tako postupio.
Još što, gospođo? -Hvala, to je sve.
Imamo posjet!
Zdravo, neznanče! Odakle ste? -Iz Teksasa. -Kako možemo pomoći?
Ovuda su nedavno gonili stoku. -Tako je. -Kad? -Prije tjedan dana.
Obranili su nas od Indijanaca.
Liječimo ranjene i nadoknađujemo štetu. -Koliko su daleko?
Sutra će biti devet dana otkako su otišli.
Idemo jesti. Nahranit ćemo vas.
Hvala. -Ja ću se pobrinuti za g. Dunsona.
Dvojica neka pođu sa mnom.
Odakle mi znate ime? -Poslije ćemo o tome. Sjednite.
Mislim da jedemo vašu govedinu. -Tko vam je to rekao?
Muškarac kojega ste obećali ubiti. -I to vam je rekao?
Umorni ste, zar ne? Umorni, gladni i razdražljivi.
Bit će vam bolje kad pojedete, onda ćemo razgovarati.
Kako ste mu to uzeli? -Ukrala sam mu.
Ukrali ste narukvicu. Kako ste doista došli do nje?
Doista vas zanima? -Kako ste došli do nje? -Dobila sam je na kiši.
Prije osam dana. Prije nego što je otišao sa stadom preko rijeke.
Ne znam da li da vam vjerujem. -Baš me briga. -To vjerujem.
Želite li čuti još? -Recite. -Padala je kiša.
Da nije, ja sad ne bih bila ovdje.
On ne bi bio ondje gdje ga možete naći i ubiti.
Još ga namjeravate ubiti? -Što god rekli... -Ništa nisam rekla.
Natočit ću vam još jedno.
Znači, ostavio vas je.
Nisam mislio da bi to učinio.
Zaljubljeni ste u njega? -Mislila sam da ćete to pitati.
Može li žena voljeti muškarca koji ju je ostavio?
Ne bi trebala. -Htjela sam poći s njim, ali imao je posla.
Morao je odvesti stoku na prodaju, rekao je da nisam dovoljno snažna.
Nisam ga mogla uvjeriti da promijeni odluku.
A željela sam poći s njim. Toliko sam ga željela...
Da ste osjećali kao da vas bodu nožem.
Kako znate?
Valjda su se neki već tako osjećali. -Ja jesam.
Recite mi nešto. -Što? -Zašto ga želite ubiti?
Zato što je lopov. -Misli li i on tako? -Trebao bi!
Uzeo sam ga iz grmlja, vodio je kravu, prije 14 godina.
Naučio sam ga svemu. Znao je što planiram, gledao što gradim.
Znao je da će jednoga dana sve biti njegovo. I zemlja i stoka.
Čak sam mu govorio i o ženi, kao muškarac s muškarcem.
O snažnoj ženi koja bi mu rodila sinove. Ženi poput vas.
Zašto ste htjeli da ima sina? -Jer sam nešto izgradio.
A neću vječno živjeti.
Ne bih ga gledao kako raste. Mislio sam da imam sina.
Ali nemam. A želim ga.
Žao mi je. Jako žao.
Ustanite i okrenite se! -Nemojte mi naređivati.
U redu.
Gđice... Ne znam vam ni ime. -Millay.
Tess Millay. -Što biste rekli...
Kad bih vam ponudio pola imetka za sina? -Vašeg sina?
Možete roditi sina, zar ne? -Dunsonova.
Pola svega što imate? -Točno.
Rodit ću vam sina ako sad stanete.
Stanite i vratite se odakle ste došli. -To sam i mislio.
Kad ste... Doista ste ozlijedili ruku? -Jesam.
Gotovo je zaraslo. -Možete izvaditi taj pištolj.
Ne bi vam koristio.
Kad ste se zaljubili u njega?
Pod kolima u debelome blatu.
Kad ste se vi zaljubili u nju? -U koga?
Djevojku o kojoj ste govorili. Onu koju ste napustili.
Ja sam vam govorio? Je li vam on rekao? -Vi ste mi rekli.
Znali ste kako sam se osjećala kad me ostavio. I ona se tako osjećala.
To je točno, zar ne? Zar se ne sjećate?
Sjećam se. -Nadam se.
Želim da mislite na nju kad vas nešto pitam. Dobro razmislite.
Što je? -Želim nastaviti s vama. -To ne bi bilo dobro.
Molim vas, želim poći s vama.
Molim vas.
Dobro. -Hvala.
Puno vam hvala.
Zašto ga ne upotrijebite? -Mislite...
Bi li tada imalo smisla poći?
Krećemo rano. -Bit ću spremna.
Ni nakon sto dana nismo naišli na nikakvu civilizaciju.
I svi su se počeli bojati da nema željeznice.
Možda Abilenea jednostavno nema. -Vjerojatno smo ga promašili.
Izbit ćemo u Kanadi. Još ćemo goniti stoku po ledenjacima.
Naći ćemo ga. -Bit će problema ako nema željeznice.
Mora biti ondje. -Ali ako nije...
Jahat ćemo dok je ne nađemo. -Ili dok Dunson ne nađe nas.
Čekajte!
Što je to bilo? Jeste li čuli? -Ja nisam.
Ja sam čuo. Takvo što nikad nisam čuo. -Viču oni naprijed.
Uspjeli smo!
Dobar dan!
Tražimo Abilene. -Jako mi je drago što vas vidim.
Idete li u Abilene? -Jako vas je lijepo vidjeti.
Recite nam gdje je Abilene pa ćemo se maknuti s puta.
Pustite da napasam oči. Ne znate koliko žudimo za stokom.
Možete sjediti na tračnicama do sudnjega dana.
Samo želimo stići u Abilene. -Ne požurujte me.
Ali možete ići prečacem, dvadesetak kilometara.
Možete slijediti prugu, to je dulji put. -Idemo prečacem.
Čekat ću ovdje cijeli dan da prijeđete. Samo polako.
Možete li još jedanput zazviždati? -Svakako.
Tih 20 kilometara nije bilo tako puno.
Čovjek se potpuno drukčije osjeća kada zna kamo ide.
Eno ga, Matt!
Mislio sam da nećemo uspjeti.
Čini se da se oni nama vesele kao i mi njima.
Dobro došli u Abilene! Tko je glavni? -Ja sam. -Ja sam Melville.
Matthew Garth. -Drago nam je što vas vidimo.
Nemojte ih zaustavljati, neka dođu. Sve je spremno za vaš doček.
Strojovođa nam je rekao da dolazite. -Lijepo nas je dočekao.
Kako da dođemo do obora? -Ravno kroz grad.
Nisu baš pitomi. -U redu je.
Ovo dugo čekamo. Idite glavnom ulicom da vas ljudi vide.
Možemo li poći s vama? -Samo izvolite. Idemo!
Uđite, momci.
Što je? -Tri mjeseca nismo bili pod krovom.
Sjednite da razgovaramo o poslu.
G. Garth... Kako vam je ime? -Matthew. -Matt.
Vlasnik sam tvrtke Greenwood Trading. Želim kupiti vašu stoku.
Zato smo i došli. -Koliko grla imate?
Krenuli smo s više od 9000. -Ma dajte! -Izgubili smo 600-700.
Tek će navečer sva stoka stići. -U koralu nema mjesta ni za polovicu.
Možemo je ostaviti na ulici. Umorna je, neće nikamo otići. -Može.
Koliko tražite?
Ja sam nov u tome. Dajte mi ponudu.
20 dolara. -Po grlu?
20 dolara po grlu...
Kako da razgovaram s nekim tko je učinio ovo što ste vi učinili?
Dat ću vam najbolju cijenu koju vam ponude za 500 grla
i uzet ću cijelo stado.
Čini se da ćete kupiti puno goveda.
Da je strojovođa tu, rekao bih mu da ponovno zazviždi.
Večeras ćete dobiti ugovor.
Buster i ja ćemo se raspitati koliko nam morate platiti.
Trebate li još što? Novac? -Htio bih isplatiti ljude.
Čekat će vas večeras. -Hvala.
Doviđenja!
Ovdje su prešli prije četiri, pet sati.
Toga dana, 14.8.1865. u Abileneu je ispisana povijest.
Tada je završio prvi prigon stoke Chisholmovim putem.
To je bio prvi od tisuća prigona koji su uslijedili.
Evo, Matte. Morate ovo potpisati.
Ček za Thomasa Dunsona na 50.000 dolara.
Ostalo će biti isplaćeno kad ih prebrojimo, 21 dolar po grlu.
Digao sam zajam da biste vi mogli isplatiti ljude.
Pretpostavljam da će proslaviti. -Imaju pravo. -Naravno.
Muškarac se može veseliti tri puta u životu.
Kad se oženi, kada dobije djecu...
I kad završi posao za koji je trebao biti lud da ga uopće počne.
Kad namjeravate krenuti? -Ne znam točno.
Čekat ćete Dunsona? Razgovarao sam s vašim ljudima.
Ovaj ček i činjenica što ste dovde stigli... Zar to ništa ne mijenja?
Mislim da ne. -Valjda sam lud, ali... -Želite da pobjegnem. -Ne.
Nikako.
Možda bih ja mogao s njim razgovarati.
Ja bih ipak morao razgovarati s njim nakon toga. Laku noć!
Dobro se naspavajte. -To mi baš i treba.
Laku noć!
Dobra večer, g. Melville!
Posao još nije završen, zar ne? -Nije.
Onda se pobrinite da ga dovršite. I meni je taj momak drag.
Častim pićem kad bude gotovo.
Ulogorio se 4 kilometra dalje od grada. Doći će u zoru.
Kaže da će te ubiti.
Što je? Nešto...
Izgledam kao da žalujem, nisam tako mislila...
Ne, Matthew...
Znam da imaš samo nekoliko sati, ali saslušaj me.
Onda više neću govoriti o tome, samo trenutak.
Nije se predomislio. -Nisam ni mislio da hoće.
Kad smo vidjeli željeznicu, mislila sam da će promijeniti mišljenje.
Ništa ga ne može promijeniti.
Čak sam i ja počela vjerovati da vam je susret suđen.
Htjela sam te moliti da pobjegneš. Ali ne bih ništa postigla.
Previše mu sličiš. Zaustavi me, Matthew.
Bog te blagoslovio!
'Jutro!
Imaš li šibicu?
Rekao sam vam što trebate učiniti.
Pokušajte se toga sjetiti.
Mnogo ih je s njim. -Koliko? -Deset ili dvanaest.
Idem reći Mattu. -Dobro.
Dolazi. S njim su desetorica.
Znaš da se taj mladić neće latiti pištolja. -Znam.
Ali ja nemam takvih namjera.
G. Dunson.
Reći ću vam još samo jedanput.
Zar nikad nećeš postati muškarac?
Jednom si mi rekao da ti više nikad ne uzmem pištolj.
Ti kukavico!
Bojim se četrnaest godina, ali bit će sve u redu!
Ustaj!
Prestanite!
Prestanite raditi... Rekla sam da prestanete! Ljuta sam!
Pretvaraš se da ćeš ga ubiti! Nikad... Miruj, luda sam!
A ti, Matt! Dao si da te pretuče i okrvavi!
Da vidiš kako glupo izgledaš! Kao da te voda donijela! Miruj!
Kako sam bila glupa!
Očekivala sam nevolje, a svima je jasno da volite jedan drugoga!
On te ne bi mogao ubiti! Jesi li ozlijeđen? -Okrznulo me.
Onda miruj! Ne, nemoj mirovati. Prebijte se na mrtvo ime.
Možda vas to urazumi! Hajde! Tucite se!
Evo vam pištolj! Ne, njegov je.
Oženi se tom curom. -Trebao bih...
Kad ćeš prestati ljudima govoriti što da rade?
Upravo sad. Čim... -Kad?
Čim ti kažem još nešto. -Što?
Kad se vratimo na ranč, promijenit ćeš žig.
Izgledat će ovako. Slovo D...
I dodat ćemo slovo M.
Nemaš ništa protiv? -Nemam.
Zaslužio si to.
Obrada: Chordy
Preuzeto sa www.titlovi.com