Când o dorință-n gând îți pui
N-are importanță cine ești
Orice-ți dorește inima
Ți se va îndeplini
Dacă dorința ta vine din inimă
Nicio cerere nu e exagerată
Când o dorință tu îți pui
Așa cum își pun visătorii
Soarta e generoasă
Ea aduce celor ce iubesc
Dulcea împlinire
A dorinței lor secrete
Ca un fulger din senin
Soarta intervine
Și te scoate la liman
Când o dorință tu îți pui
Visele tale
Ți se împlinesc.
Ce frumos.
Pun pariu că mulți dintre voi nu credeți asta,
că o dorință ți se împlinește, nu?
Nici eu n-am crezut.
Sigur, eu sunt doar un greieraș care cântă de pe un șemineu la altul,
dar să vă spun ce m-a făcut să mă răzgândesc.
Într-o noapte, de demult...
Îmi cer scuze. Să o proptesc cu ceva.
Așa.
Într-o noapte, de demult,
pașii m-au purtat spre un mic târg foarte pitoresc.
Era o noapte frumoasă.
Stelele străluceau ca diamantele
deasupra acoperișurilor orășelului toropit de somn.
Frumos ca într-o pictură.
Și cum mergeam pe străzile întortocheate,
nu vedeai nici țipenie de om.
Singurul semn de viață era o fereastră luminată
din atelierul unui sculptor în lemn pe nume Geppetto.
Așa că m-am apropiat în salturi...
...și am aruncat o privire înăuntru.
Mare păcat, să vezi ditamai focul cum arde degeaba.
Și ce credeți că am făcut?
Am intrat!
M-am uitat înjur.
Sigur, eram într-un loc străin,
nu știam la ce mă puteam aștepta.
Un greieraș trebuie să fie foarte atent, să știți.
De cum m-am încredințat că nu era nimeni, m-am simțit ca acasă.
Cum stăteam și-mi încălzeam... ...persoana, m-am uitat puțin împrejur.
Ei bine, domnule, n-ai mai pomenit un astfel de loc.
Cele mai minunate ceasuri din câte ai văzut vreodată,
toate sculptate în lemn.
Și cutiuțe muzicale drăguțe, fiecare o operă de artă.
Și raft după raft dejucării și...
Apoi altceva mi-a atras privirile.
O păpușă.
Știți voi, o marionetă dintr-aceea, cu sfori și încheieturi.
Tare drăgălaș micuțul.
Urci?
Și lemnul e de calitate.
Așa, nu mai durează mult.
Doar puțină vopsea și e gata.
Cred că o să iasă bine.
Nu crezi, Figaro?
Mă iertați.
Vezi? E mare diferență.
Foarte bine.
Foarte, foarte bine.
Păi, nu poți mulțumi pe toată lumea.
Știu ce nume să-ți dau.
Pinocchio!
Îți place, Figaro?
Nu? Ție îți place, nu-i așa, Cleo?
Păi, să-l lăsăm pe căpșorul de lemn să hotărască.
Ție îți place?
Am stabilit! Pinocchio rămâne!
Haide, să te încercăm.
Muzica, profesore!
Ai grijă!
Termină, bine?
Te arde de nu te vezi acolo.
Căpșor de lemn,joacă-ți rolul
Adu bucurie în fiecare inimă
Tu poate nu știi, dar e adevărat
Cu tine mă mândresc nemăsurat
Piciorușe de lemn și cel mai important,
Un funduleț de lemn dacă se întâmplă să cazi
Câtă grație!
Căpșorul meu de lemn
Cleo, fă cunoștință cu Pinocchio.
Spune, "Ce mai faci?"
Dă-i binețe lui Figaro.
Pus pe pozne deja.
Vezi ce pățești?
Hopa sus! Ești tare drăgălaș.
Și zâmbetul acela! Să știi, eu...
Ștrengarule! Ești gelos?
Să știi, Pinocchio, Figaro e gelos pe tine.
Nu-ți face griji, Figaro. Eu tot...
Oare cât o fi ceasul?
Se face târziu.
Haide, mergem la culcare.
Noapte bună, Pinocchio.
Fețișoară amuzantă.
Noapte bună, Cleo, odorașul meu din apă.
Figaro...
...spune și tu noapte bună.
Haide!
Acum du-te la culcare, micuța mea sirenă.
Noapte bună.
Așa mai zic și eu confort.
Confort solid.
Uită-te la el, Figaro.
Aproape că pare viu!
N-ar fi frumos să fie un băiat de-adevăratelea?
Ei bine.
Haide. La culcare.
Oh, Figaro.
Am uitat să deschid fereastra.
Figaro, privește, uite, steaua norocoasă!
Stea luminoasă, stea strălucitoare, prima pe care-o văd astă-seară,
îmi doresc nespus de mult
ca dorința-mi să se împlinească.
Figaro, vrei să știi ce dorință mi-am pus?
Mi-am dorit ca Pinocchio al meu să fie un băiețel adevărat.
Nu ar fi frumos? Gândește-te puțin.
Un băiat adevărat.
Un gând frumos, dar deloc practic.
Un adevărat...
...băiat.
Liniște!
La urma urmei, totul are o limită.
Acum ce mai e?
Hei, ce se petrece aici?
Pe suflețelul meu, o zână!
Bunule Geppetto, ai dăruit atâta bucurie altora.
Meriți ca dorința să ți se împlinească.
Mică păpușă din lemn de brad, trezește-te.
Darul vieții e al tău.
Ce se poate face în ziua de azi!
Pot să mă mișc!
Pot să vorbesc!
Pot să merg!
- Da, Pinocchio, ți-am dat viață. - De ce?
Pentru că în seara aceasta, Geppetto și-a dorit un băiețel adevărat.
- Sunt un băiat adevărat? - Nu, Pinocchio.
Numai de tine depinde ca dorința lui Geppetto să se împlinească.
De mine?
Arată că ești curajos, sincer și generos
și într-o bună zi vei fi un băiat adevărat.
Un băiat adevărat!
- Nu va fi ușor. - Trebuie să înveți să alegi
- între bine și rău. - Bine și rău?
Dar de unde să știu?
- De unde să știe! - Conștiința ta îți va spune.
- Ce sunt conștiințele? - Ce sunt conștiințele! Îți spun eu!
O conștiință e vocea aceea firavă pe care lumea n-o ascultă.
Asta e problema cu lumea în ziua de azi.
- Tu ești conștiința mea? - Cine, eu?
Ai vrea să fii conștiința lui Pinocchio?
Păi...
Foarte bine. Cum te cheamă?
Cricket e numele. Jiminy Cricket.
În genunchi, dle Cricket.
Fără șiretlicuri.
Te numesc conștiința lui Pinocchio.
Lord păstrător al cunoașterii binelui și răului,
sfetnic în momentele de ispită
și călăuză pe calea cea dreaptă.
În picioare, Sir Jiminy Cricket.
Ei! Vai mie!
Hei, asta e minunat.
Îți mulțumesc!
- Dar nu primesc o insignă, ceva? - Păi, mai vedem.
- Adică, poate o să primesc? - Nu m-ar mira.
- Poate una de aur? - Poate.
Acum ține minte, Pinocchio, să fii băiat cuminte.
Și întotdeauna să te lași îndrumat de conștiința ta.
- La revedere, milady. - La revedere.
Nu-i rău, eu așa zic.
Oh, da!
Era să uit de tine.
Ei, Pinoke...
Poate noi doi ar trebui să avem o discuție sinceră.
De ce?
Vrei să fii băiat adevărat, nu-i așa?
Bine, stai jos, fiule.
Vezi tu, lumea e plină de ispite.
- Ispite? - Da! Ispite.
Lucruri greșite care la vremea respectivă par corecte,
dar deși lucrurile corecte pot părea greșite uneori,
uneori lucrurile greșite...
...pot fi corecte în momentul greșit, sau invers.
Ai înțeles?
Dar eu o să fac ce e bine.
Bun băiat, Pinoke, iar eu o să te ajut.
Și oricând ai nevoie de mine, trebuie doar să fluieri.
Uite așa.
Așa?
Nu, nu. Mai încearcă, Pinoke.
Așa?
Nu, fiule. Acum ascultă!
Așa! Haide! Să-l cântăm.
Dacă ești în încurcătură și nu știi ce e bine și ce e rău
Fluieră puțin
Când dai piept cu ispita și dorința e foarte mare
Fluieră puțin
Nu doar un chițăit Suflă cât poți tu de tare
- Și dacă fluierul e slab, strigă - Jiminy Cricket?
Urmează calea cea dreaptă
Și dacă începi să aluneci fluieră puțin
Fluieră puțin
Și totdeauna lasă-te îndrumat de conștiința ta
Urmează calea cea dreaptă
Și dacă începi să aluneci
Fluieră puțin
Și totdeauna lasă-te îndrumat de conștiința ta
- Cine e acolo? - Eu sunt.
Oh, eu sunt.
Figaro. E cineva înăuntru aici.
Ai grijă, Figaro.
Poate sări la noi în orice clipă.
E aici undeva.
Aici sunt!
Pinocchio!
Cum ai ajuns aici jos?
- Am căzut. - Aha, așa e.
Vorbești.
- Nu, nu, nu! - Ba da! Mă și mișc!
Nu, nu, nu se poate! Visez în somn!
Trezește-mă! Trezește-mă!
Acum vedem noi cine visează.
Haide... spune ceva.
Vai, ce caraghios ești.
- Mai fă-o o dată! - Chiar vorbești!
Da! Zâna Azurie a venit.
- Zâna Azurie? - Și am o conștiință.
- O conștiință! - Și într-o zi o să fiu băiat adevărat.
Un băiat adevărat! E dorința mea, mi s-a împlinit!
Figaro, privește!
E viu, vorbește! Spune salut lui Figaro.
Salut lui Figaro.
Oh, Cleo! Era să uit.
Uite, e Pinocchio!
E odorașul meu din apă. Nu-i așa că e o dulce?
Da, dulce!
Să sărbătorim!
Muzica!
Pornește și tu unul, Pinocchio.
Hei. O petrecere!
Îmi permiți și mie?
Ce-ai zice să ne retragem la următorul, păpușă?
Dați-mi drumul! Dați-mi drumul!
Haide, Cleo, petreci cu noi! Dansează!
Frumos!
Adun jucării
Pentru băiețelul meu
Uite... ce frumos!
Ajutor!
Unde e găleata? Ajutor! Apă!
- Apă! - Aici! Am adus eu!
Uite apa. Uite apă.
Ajutor! Unde e apa?
Cât pe-aci. Poate ar trebui să mergem la culcare
înainte să se mai întâmple și altceva.
Micuțule, ai avut o noapte plină.
Acum închide-ți ochii și culcă-te.
De ce?
Toată lumea merge la culcare.
Figaro merge la culcare, și Cleo.
În plus, mâine trebuie să te duci la școală.
- De ce? - Oh, ca să înveți lucruri...
- ...și să fii deștept. - De ce?
Pentru că.
Privește, tată. Uite!
- Așteaptă. Stai locului. - Ce sunt ei?
Aha, ei!
Ei sunt colegii tăi de școală, băieți și fete. Du-te și tu.
- Băieți adevărați? - Da.
Dar grăbește-te. Așteaptă, așteaptă! Așteaptă, stai.
Uite un măr pentru învățătoare.
Acum întoarce-te, să te văd.
Da, da. Uite.
Fuguța.
Așteaptă, așteaptă. Întoarce-te, Figaro.
Școala nu e pentru tine.
- La revedere, tată! - La revedere. Să vii repede acasă.
Gideon, ascultă.
Râsetele zglobii ale copiilor nevinovați
care se grăbesc la școală.
Minți însetate care dau năvală la fântâna cunoașterii.
Școala, o instituție nobilă.
Ce ar fi lumea asta idioată fără...
MARELE STROMBOLI SPECTACOL CU MARIONETE
Ei, ia te uită! Stromboli!
Deci bătrânul hoțoman s-a întors?
Mai știi când te-am legat cu sfori
și te-am dat drept marionetă?
Cât pe-aci să-l ducem de nas pe bătrânul țigan de data aia.
Un băiețel de lemn.
Un băiețel de lemn!
Uite, Giddy, privește. E extraordinar.
O păpușă vie, fără fire.
Așa ceva trebuie să valoreze o avere pentru cineva.
Ia să mă gândesc. Știu! Stromboli!
Escrocul acela bătrân și-ar da și... Ascultă.
Dacă ne jucăm mâna ca lumea,
de-acum încolo vom huzuri, sau nu mă cheamă Onorabilul John.
Repede! Să i-o luăm înainte.
Acum e...
Nu, nu, nătărăule.
Nu fi nemilos.
Lasă-mă să mă ocup eu.
Uite-l că vine.
Da, Giddy, cum îi spuneam ducesei chiar ieri...
Cât sunt de stângaci!
Vai, vai, vai.
Îmi pare nespus de rău.
- Sper că nu te-ai lovit. - Sunt în regulă.
Splendid!
Carevasăzică.
Un învățat, bag seama.
Uite, Giddy, un om cu carte.
- Poftim cartea ta. - Mă duc la școală.
Școală! Da.
Deci n-ai auzit de calea ușoară spre succes.
Nu? Dragul meu, mă refer la teatru!
Mărul tău.
Lumini strălucitoare, muzică, aplauze!
- Faimă! - Faimă?
Da! Și cu personalitatea, profilul, fizicul acesta...
Ce mai, e un actor înnăscut.
- Dar eu mă duc... - Sus de tot.
Văd numele tău scris cu beculețe, doi metri înălțime.
- Cum te cheamă? - Pinocchio.
Pinocchio! P-I-N-U-O... P-I...
Irosim timp prețios.
Haide. La teatru cu noi!
Hopa hopa hop Viața de actor e de mine
Joben de mătase, baston de argint
Un ceas de aur cu lanț de diamante
Hopa hopa hop Viața de actor e minunată
E nemaipomenit să fii celebru
Viața de actor e de mine
Hopa hopa hop Viața de actor e minunată
Ptiu! Ce mai conștiință sunt și eu!
Am întârziat în prima zi.
Nu putea să facă prea multe boacăne de aici până la școală.
Uau, o paradă!
Viața de actor e de mine
Hopa hopa hop Viața de actor e de mine
Mustață lucioasă, haină de blană Un ponei și un țap
Măi să fie, e... Este Pinoke! Hei, unde te duci?
Îți piepteni părul pe spate
- Stai! - Călătorești într-o caleașcă
- Cumperi magazinul de dulciuri - Stop!
- Viața de actor e de mine - Stai pe loc!
Hopa hopa hop Viața de actor e de mine
Haine de la magazinul cel mai de vază
Ce-a fost asta?
- E Jiminy! Ce cauți acolo sus? - Cine? Ce?
Jiminy? Unde?
- Băiete, cred că ai vedenii. - Oh, nu, e conștiința mea. El...
Ei, haide, haide. Liniștește-te.
Nu e nimic acolo pentru care să-ți faci griji.
Pinoke... Pinoke. Aici.
- Încoa'. - Jiminy, o să fiu actor!
E în regulă, fiule. Ușurel.
Mai știi ce am spus despre ispită?
- Ei bine, el e. - Oh, nu, Jiminy.
- El e dl Onorabilul John! - Onorabilul John?
Scoate-mă de aici!
Bine, atunci uite ce le spunem.
Nu te poți duce la teatru. Spune, "Vă mulțumesc oricum."
Îți pare rău, dar trebuie să te duci la școală.
Pinocchio?
Uite-i că vin, Pinoke. Acum spune-le.
Băiețașule! Aici erai!
Unde am rămas? Da... să mergem la teatru!
La revedere, Jiminy, la revedere!
Hopa hopa hop Viața de actor e de mine
- La revedere? Pinoke, nu pleca! - Joben de mătase, baston de argint
- A plecat. - Un ceas de aur cu lanț de diamante
Ce să fac? Dau fuga și-i spun tatălui său.
Nu, asta înseamnă să-l pârăsc. Mă duc eu după el.
Doamnelor și domnilor,
în încheierea acestui minunat spectacol,
Stromboli, maestrul circar... ăsta-s eu.
...cu aprobarea specială a conducerii...
ăsta-s tot eu.
...vă prezintă ceva
ce veți refuza categoric să dați crezare!
Se pare că sala e plină.
Vă prezint singura marionetă care poate cânta și dansa
fără să fie ajutată de sfori.
Sper.
Marele... unicul... Pinocchio!
Ce mai introducere!
Nu sunt tras cu nicio sfoară...
Haide... fă-te de râs!
Atunci poate o să asculți de conștiința ta.
Ce puști drăguț.
Nu sunt tras cu nicio sfoară
Să mă facă să mă mișc sau să mă-ncrunt
Am avut sfori, dar acum sunt liber
Acum n-am nicio sfoară
Hei ho, e veselie mare
Numai așa trebuie să fii
Vreau ca lumea să știe
Eu n-am nicio grijă Nu sunt tras cu nicio sfoară...
Ce v-am spus?
Ei au sfori, dar se văd bine
Nu vedeți voi sfori la mine
Nu ai sfori, Brațele-ți sunt libere
Să mă iubești la Zuider Zee
Ya-ya-ya, de faci așa
Îmi rup sforile să fiu a ta
Nu ai sfori Comme ci comme ça
Cu savoir faire stai ooo-la-la
Eu am sfori, dar entre nous
Pentru tine mi le-aș tăia acuș'
Jos în vale, unde Volga curge-agale
Este un rendez-vous între ruși
Acolo mă duc cu Ivan dar aș prefera să merg cu tine
Eu n-am nicio sfoară
Îl plac. Are succes.
Poate eu m-am înșelat.
Poate că nu mai are nevoie de mine.
Ce să facă un actor cu o conștiință?
Oare ce s-o fi întâmplat cu el?
Unde o fi umblând la ora asta?
Mă duc să îl mai caut.
Și țineți minte, nimeni nu se atinge de bucate până îl găsesc.
N-am nicio sfoară, dar am creier
Îmi iau costum nou și-mi rotesc bastonul
Mănânc doar bunătăți și beau șampanie
Eu nu am nicio sfoară
- Bravo, Pinocchio! - Le-a plăcut de mine!
Două sute.
- Ești senzațional! - Adică sunt bun?
Trei sute. Ești colosal!
Asta înseamnă că sunt actor?
Sigur! Te voi împinge sub ochii publicului.
Fața ta va fi pe limba tuturor.
Chiar așa?
Ce e asta?
Pentru tine, micul meu Pinocchio.
Pentru mine? Vai, mulțumesc.
Dau fuguța acasă să-i spun tatei.
Acasă?
Sigur. Te duci acasă la tatăl tău.
- E foarte "comical". - Adică e amuzant?
Oh, sigur! Da.
- Mă întorc dimineață. - Te întorci dimineață!
Te duci acasă?
Așa, aici va fi casa ta...
- Unde te voi găsi întotdeauna! - Nu, nu, nu!
Da, da, da!
Al meu... ești acum.
Vom face turul lumii. Paris. Londra.
Monte Carlo. "Constantinopoli".
- Nu, nu! - Da!
Începem în seara asta!
Vei face o mulțime de bani... pentru mine!
Și când îmbătrânești prea tare,
o să fii bun ca lemn de foc!
Dă-mi drumul. Trebuie să ies! Nu mă poți ține aici!
Liniște! Gura!
Până nu te plesnesc de nu te vezi!
Noapte bună, mina mea de aur.
Nu! Nu, așteaptă!
Dă-mi drumul! Îi spun lui tata!
Dii!
La drum!
Jiminy!
Oh, Jiminy!
Jiminy, unde ești?
Jiminy Cricket!
Ei, uite-l cum se duce.
Lăfăindu-se în poalele luxului, cu lumea la picioare.
Ei, asta e, pot să spun "l-am cunoscut și eu".
O să ies discret din viața lui.
Mi-ar fi plăcut să-i urez noroc măcar.
Sigur! De ce nu?
Pinocchio?
Eu sunt, vechiul tău prieten, Jiminy. Mă mai ții minte?
Jiminy! Cât mă bucur să te văd!
Pinocchio, ce s-a întâmplat?
Ce ți-a făcut?
S-a înfuriat. A zis că-mi împinge fața în ochii tuturor.
- Da? - Și pentru că sunt un lingou de aur
o să mă taie în lemne de foc!
Chiar așa? Nu-ți face griji, fiule.
Te scot de aici cât ai clipi.
Asta e o nimica... ...nimica toată...
E cam ruginit.
Îi trebuie puțin ulei.
Trebuie puțin ulei, trebuie puțin ulei.
Asta am spus.
Trebuie să fie un model mai vechi.
Adică nu poți să-l descui?
Da.
Nicio speranță.
Numai printr-o minune ieșim de aici.
Pinocchio?
Dii!
Pino...
Ce mai conștiință sunt și eu.
Trebuia să te fi ascultat, Jiminy.
Nu, a fost vina mea.
Nu trebuia să te fi lăsat singur.
N-o să-l mai văd niciodată pe tăticul meu.
Fii tare, fiule. Se putea și mai rău.
Fii vesel... ca mine!
Ușurel, fiule.
Haide, suflă.
Bravo.
Măcar nu mai plouă.
Hei, steaua aceea din nou!
- Doamna! Zâna! - Ce o să spună?
- Ce îi spun? - Ai putea să-i spui adevărul.
Ia te uită, Pinocchio!
- Bună! - Sir Jiminy!
Ei!
Ce surpriză plăcută!
Pinocchio, de ce nu te-ai dus la școală?
Școală? Păi, eu...
Haide, spune-i.
Mă îndreptam spre școală când am întâlnit pe cineva.
- Ai întâlnit pe cineva? - Da, doi monștri mari!
Cu ochi mari și verzi.
Hopa, eu...
Monștri? Nu ți-a fost teamă?
Nu, doamnă. Dar m-au legat fedeleș într-un sac mare.
Nu mai spune!
- Și Sir Jiminy unde era? - Jiminy?
- Nu mă amesteca în asta. - Pe el l-au pus într-un sac mic.
- Nu! - Ba da!
- Cum ai scăpat de acolo? - Nu am scăpat.
Au făcut din mine lemne de foc.
Ia te uită, nasul meu!
Ce s-a întâmplat?
Poate că nu ai spus adevărul.
- Poate? - Dar l-am spus! Fiecare cuvințel!
Te rog, ajută-mă. Îmi pare foarte rău.
Știi, Pinocchio, minciuna crește necontenit...
...până când e așa de evidentă ca nasul de pe fața ta.
Are dreptate, Pinoke, fă bine și recunoaște.
Nu mai mint niciodată, zău așa.
Te rog, înălțimea ta. Adică... Domnișoară Zână.
Mai dă-i o șansă, de dragul meu.
Vrei, te rog?
De data aceasta te voi ierta.
Dar ține minte, un băiat care nu-i cuminte
poate fi făcut și din lemn.
O să fim cuminți, nu-i așa?
Prea bine, dar vă pot ajuta pentru ultima oară.
Ia te uită, Jiminy! Nasul meu!
Hei, suntem liberi. Vino, Pinoke.
Îmi iau costum nou și-mi rotesc bastonul
Mănânc pește și beau șampanie
Eu n-am nicio sfoară
Adio, Stromboli.
- La revedere, dle Stromboli. - Taci!
Să plecăm de aici până nu se mai întâmplă ceva.
Hopa hopa hop Viața de actor e de mine
Joben de mătase, baston de argint
Un ceas de aur cu un lanț de diamant
Hopa hopa hop Viața de actor e minunată
E nemaipomenit să fii celebru
Viața de actor e pentru mine
Și nătărăul m-a crezut.
A mușcat momeala până la fund!
Și încă mai crede că suntem prietenii lui!
Și Stromboli a plătit, nu glumă.
O grămadă!
Asta îți arată cât de josnic poate fi Onorabilul John.
Ei, Giddy?
Ei, Vizitiule...
- Care e propunerea ta? - Ei bine...
Ce ați zice să faceți niște bani adevărați?
Păi... și pe cine trebuie să...
Nu, nu! Nici vorbă de așa ceva.
Vedeți voi...
Eu adun băieței prostănaci.
- Băieței prostănaci? - Știi tu,
cei neascultători, care chiulesc de la școală.
Și știi...
Da.
Și îi duc pe Insula Plăcerilor!
Insula Plăcerilor.
Insula Plăcerilor? Dar legea, dacă se întâmplă să...
Nu, nu. Niciun risc!
Nu se mai întorc niciodată...
...ca băieți!
Plec la miezul nopții cu o căruță plină.
Ne întâlnim la răspântie, și fără vicleșuguri.
- Nu, dle. - Porniți în căutare.
Pe care-i găsiți, aduceți-i la mine.
- Da, șefu'. - Plătesc cum se cuvine.
- Am o grămadă de aur. - Da, da.
Nu, domnule. Acum nimic nu mă poate opri. De data asta fac ce trebuie.
- Așa să faci! - Așa fac. Mă duc la școală.
Așa mai merge, Pinoke.
Prefer să fiu deștept decât actor.
Așa te vreau! Hai. Cine ajunge primul acasă.
Ia te uită, Pinocchio, ce-i cu graba asta?
Trebuie să ajung acasă înaintea lui Jiminy. Bună.
- Ce mai face marele actor? - Nu vreau să fiu actor.
- Stromboli a fost groaznic! - Chiar așa?
Da, m-a încuiat într-o colivie.
- Zău? - Dar am învățat lecția.
- Mă duc... - Bietul băiat.
Trebuie să fii o epavă.
Asta e! Chiar ești o epavă.
Trebuie să punem diagnosticul îndată.
Repede, doctore, carnețelul.
Vai mie.
Ia te uită. Exact ce am crezut.
Niscaiva complicații monetare
cu drăcii bucolice semilunare la trapezul zburător.
Spune hipopotam.
- Hi-po-potam. - Am știut eu!
Transmisie compusă a pandemoniului
cu percuție și dezintegrare spasmodică frenetică!
- Închide ochii. Ce vezi? - Nimic.
- Deschide-i. Acum ce vezi? - Buline!
Și acum inima.
Vai de mine!
O sincopă ce palpită a mușchiului ucigaș
și contracții alandala ale valvei papanaș!
Repede, doctore, raportul!
E clar ca lumina zilei.
Dragul meu, ești alergic.
- Alergic? - Da! Și tratamentul e unul singur.
- O vacanță pe Insula Plăcerilor. - Insula Plăcerilor?
Da! Tărâmul fericit al băieților fără griji, unde e vacanță în fiecare zi.
- Dar nu pot să mă duc. Eu... - Ba sigur că poți să te duci.
Îți dau biletul meu.
- Poftim. - Mulțumesc! Dar eu...
Insist. Sănătatea ta înainte de toate.
Haide, caleașca pleacă la miezul nopții.
Hopa hopa hop Insula Plăcerilor mă așteaptă
În fiecare zi acolo e vacanță
Și copiii nu fac decât să se joace
Pinoke? Oh, Pinoke?
Oare unde s-o fi...
Pinocchio! Hei, întoarce-te.
Dii.
Păi...
O luăm de la capăt.
Eu sunt Lampwick. Pe tine cum te cheamă?
- Pinocchio. - Ai mai fost pe Insula Plăcerilor?
Dar dl Onorabilul John mi-a dat...
Nici eu, dar cică e un loc super. Fără școală, fără sticleți.
Poți face totul praf și nimeni nu spune o vorbă.
Onorabilul John mi-a dat...
Lenevești, mâncare pe săturate, valuri de băutură.
- Și totul e pe gratis! - Onorabilul John...
Frate, ce loc super. De-abia aștept!
Aici, băieți! Pe aici.
Poftiți la tort, plăcinte, castraveți murați și înghețată.
Mâncați pe săturate. Fiți lacomi.
Înfruptați-vă. Totul e pe gratis.
E pe gratis. Repede, grăbiți-vă.
Casa caftelii, casa caftelii.
Cea mai nașpa casă din câte ați văzut.
- Haideți să vă bateți, băieți. - Mamă, ce snopeală!
Haide. Să mergem să tragem una în nas cuiva.
- De ce? - Așa, de distracție.
Bine, Lampy.
Aleea Tutunului. Serviți țigări de foi, țigarete și tabac de mestecat.
Fumați până nu mai știți de voi. Nu e nimeni aici să vă împiedice.
Pinocchio?
Pinocchio! Ceva nu miroase a bine.
Trebuie să-l scot de aici!
CASĂ MODEL PENTRU DISTRUS
Poftiți la casa model. E deschisă pentru distrugere
și e toată a voastră, băieți! E toată a voastră.
Ce ți-am spus? Nu-i așa că e un loc nașpa?
Da! E mare distracție să fii rău, nu?
Da. Aruncă una în "bitraliile" alea.
Bine, acum. La treabă, oameni.
Haideți! Haideți!
Închideți porțile și ferecați-le.
Acum treceți jos și pregătiți lăzile.
Lași un băiat rău să-și facă de cap și într-o clipă se face de pomină.
Pinocchio!
Pinocchio.
Unde e toată lumea?
Locul ăsta e ca un cimitir.
Nu-mi place cum arată asta.
Pinocchio!
Hei, unde ești?
Unde s-or fi dus toți copiii?
Sunt pe aici pe undeva.
Ce-ți pasă ție?
- Te distrezi de minune, nu? - Sigur că da.
Frate! Asta da viață, Pinoke.
Da!
Sigur că da!
Fumezi ca bunica mea!
Haide, trage tare în piept, uite așa.
Bine, Lampy.
E mișto, nu, puștiule?
Bine, Subțirelule. Rândul tău.
Ce e, Subțirelule? Nu mai poți?
Pinocchio!
Deci aici te găsesc!
Cum crezi că vei ajunge băiat adevărat?
Uită-te la tine... fumezi, joci biliard!
Vii cu mine acasă în clipa asta!
Hei, cine-i gângania?
Dă-mi drumul! Lasă-mă jos!
- Lasă-mă jos. - El e conștiința mea!
- El îmi spune ce e bine și ce e rău. - Ce? Vrei să spui
că primești ordine de la o lăcustă?
Lăcustă? Uite ce e, tinere neobrăzat ce ești!
Nu ți-ar strica defel să primești niște ordine de la lăcusta...
...conștiința ta, dacă ai una.
Da, da, sigur. Bilă cu efect în colț.
Măi, măi... huliganule!
Îți trag una de nu te vezi!
Te fac bucăți și te pun iar la un loc!
Nu-i face nimic. E prietenul meu cel mai bun.
Păi, o să... prietenul tău cel mai bun?
Și eu ce sunt?
Doar conștiința ta!
Bine, am terminat-o!
Dar Jiminy...
Cum îți așterni, așa o să dormi!
Râzi tu. Fă-te de pomină. Cu mine ai terminat-o!
- Acesta e sfârșitul. - Dar Jiminy...
- Lampwick zice că o viață are omul. - Lampwick...
Haide, haide. Lasă-l să plece.
Lampwick... Lampwick!
Mă termină. După câte am încercat să fac pentru el.
Cine e conștiința lui de fapt? Eu sau golanul ăla, Lampwick?
M-am săturat de asta. Plec de aici cu primul vapor.
Deschide poarta! Deschide! Plec acasă.
Haideți, oameni, luați-i de aici!
Mai cu viață. N-avem toată noaptea.
De unde au venit toți măgarii?
Haide, haide. Încă unul.
Cum te cheamă?
Bine, ești bun! Treci înăuntru!
O să scot un preț frumos pe voi, băieți.
VÂNDUT LA CIRC VÂNDUT LA MINA DE SARE
Bine, următorul!
Și pe tine cum te-o fi chemând?
- Alexander. - Deci poți să vorbești!
Da, domnule. Vreau să mă duc acasă la mama!
Du-l înapoi! Încă mai poate vorbi!
Te rog, te rog! Nu vreau să fiu un măgar.
- Dă-mi drumul de aici. - Liniște!
Băieți, v-ați distrat cât ați vrut. Acum plătiți!
Băieți? Deci asta... Pinocchio!
Dacă ascultai gângania aia... ai fi crezut că o să pățim ceva.
Conștiință! Ce să-ți spun!
De unde-i vin ideile astea?
Cum crezi că vei ajunge băiat adevărat?
Ce credea, eu cum arăt?
- Ca un măgar? - Asta așa e!
Hei, râzi ca un măgar.
Eu am făcut așa?
Ce... Ce se întâmplă?
Am fost înșelat!
Ajutor! Ajutor! Cineva, ajutor!
Mi s-a întins o cursă! Ajutor!
Te rog, trebuie să mă ajuți. Fii bun.
Cheamă gângania. Cheamă pe oricine.
Mamă? Mamă?
- Ce s-a întâmplat? - Sper că n-am ajuns prea târziu.
Ce mă fac?
- Pinocchio! - Jiminy! Oh, Jiminy, ajutor!
Pinoke, puștii, băieții, sunt măgari cu toții!
Și tu.
Haide, repede! Până nu e mai rău.
Pe aici, Pinoke. E singura ieșire.
Repede, până nu ne văd.
Trebuie să sari!
Jiminy...
Jiminy, ești în regulă?
Sigur!
Nu credeam că o să reușim.
Categoric mă bucur că am ajuns iarăși pe uscat.
Haide, să mergem acasă.
- Tată, tată, am ajuns acasă! - Acasă, dle Geppetto! Ne-am întors.
Eu sunt, Pinocchio! M-am întors de tot.
Aici e, dle Geppetto. Acasă în sfârșit.
Hei, poate că doarme.
Tată? Tată, eu sunt.
Pinoke, vino aici.
Uite. Nu e aici.
- A... a plecat. - Da, și Figaro.
Și Cleo.
Poate a pățit ceva îngrozitor.
Nu-ți face griji, fiule, probabil nu s-a dus prea departe.
Hei!
E un mesaj.
- Ce scrie? - E despre tatăl tău.
- Unde e? - Păi, aici scrie
că a pornit în căutarea ta și a fost înghițit de o balenă.
- Înghițit de o balenă? - Da.
O balenă? O balenă numită Monstro.
- Dar stai, e în viață. - E în viață? Unde?
Păi, în balenă, pe fundul mării.
Pe fundul mării?
- Hei, unde te duci? - Mă duc să-l găsesc.
Pinoke, ți-ai pierdut mințile?
- Nu-ți dai seama, e într-o balenă? - Trebuie să mă duc la el.
Hei, Pinoke, așteaptă! Uite, fiule...
Dar Monstro acesta, am auzit de el.
E tartorul balenelor. Înghite corăbii întregi!
Leagă bine și strâns. Și în plus, e periculos.
- La revedere, Jiminy. - La revedere?
Oi fi eu momeală vie acolo jos, dar vin cu tine.
Haide... să mergem.
Atenție la bolovan!
Faceți loc.
Ce loc mare.
Haide, Jiminy.
Bine. Îndată ce iau niște balast.
La o parte, surioară.
Păi... rămas bun.
Am pus-o în partea greșită.
Nu poți avea puțină intimitate aici.
E rece.
Tată?
Hei, Pinoke, așteaptă-mă!
Tată?
Tată!
Nu e tatăl meu. Dle Geppetto!
Hei! Ce...
Dă-mi drumul! Hai, valea, măi... mucosule.
Ce s-a întâmplat? Nu poate omul... eu doar...
Noi doar îl căutam pe Monstro.
Asta i-a convins.
Tată?
Bună.
Puteți să-mi spuneți unde-l găsesc pe Monstro?
Uau! Le e frică.
Nu te supăra, perlă, ai auzit cumva de Monstro, balena?
Stai un pic.
Tată?
Într-o parte, fiule.
Hai, băieți, întindeți-o. Plecați de aici.
Hei! Ce...
Uau, nu mai împinge. Nu vă înghesuiți.
Ușurel.
Hopa.
Brrr, căluțul. Hai, Pinoke, întreabă-i.
Îmi spuneți unde-l găsesc pe Monstro?
Uau, băiete! Uau! Hei!
Sfinte Sisoie.
Tată?
- Tată? - Dle Geppetto?
N-a mușcat nimic de zile în șir.
Nu mai rezistăm mult.
N-aș fi crezut... că vom sfârși așa, Figaro.
Să murim de foame în burta unei balene.
Bietul meu Pinocchio.
Era un băiat așa de bun.
Nicio speranță, Figaro.
N-a mai rămas niciun pește.
Dacă monstrul nu se trezește curând,
mi-e teamă... că s-a sfârșit cu noi.
Uite-i că vin!
Ton! Pește ton!
Mâncare! O să mâncăm!
Uite unul mare.
Ține-i acolo, Figaro.
Așteptați! Așteptați puțin! L-ați văzut cumva pe...
Monstro!
Trebuie să plecăm de aici.
Haide, Pinoke. Nu aștepta după mine!
N-am mai văzut așa mulți!
Uite încă unul. O să ne ajungă câteva săptămâni.
Uite unul mare.
Ține-i acolo, Figaro!
Hei, buzatule, deschide. Trebuie să intru.
Ăștia se pare că sunt ultimii.
Uite unul mare. Au mai rămas doar câțiva.
Trebuie să lucrăm rapid.
- Hei. - Uite încă unul.
Hei, tată!
- Tată! - Nu mă deranja acum, Pinocchio.
Pinocchio!
- Tată! - Pinocchio, băiatul meu!
Hei, tată, aici sunt.
Oh, da. Pinocchio, băiatul meu!
- Cât mă bucur să te văd. - Și eu, tată.
Figaro!
Figaro.
Cleo! Oh, Cleo!
- Și tu ești aici. - Da.
Suntem din nou împreună cu toții.
- Ești leoarcă. - Da, tată.
- Să nu răcești. - Dar am venit să te salvez.
Nu trebuia să vii aici jos.
- Dar, tată. - Dar mă bucur nespus să te văd.
Să-ți dau jos pălăria.
Pinocchio!
- Ce s-a întâmplat? - Urechile acelea!
Urechi? Ah, astea!
Asta nu-i nimic. Am și o coadă!
Pinocchio!
- Ce ai pățit? - Păi, eu... eu...
- Eu... - Acum nu contează.
Bătrânul Geppetto are căpșorul lui de lemn.
Nimic altceva nu contează.
Trebuie să intru! Amicul meu e acolo.
Haide, matahală! Deschide când îți spun!
Hei! Terminați.
Hai, valea, uliilor!
Să ieșim? Oh, nu, nu, fiule.
Am încercat în fel și chip.
Ba chiar am construit și o plută.
O plută? Asta e!
Luăm pluta și când balena deschide gura...
Nu, nu, nu, nu. Ascultă, fiule.
Nu deschide gura decât când mănâncă.
Atunci totul intră, nimic nu iese.
E zadarnic, Pinocchio.
Haide, facem un foc bun și gătim niște pește.
- Un foc! Asta e! - Da! Și vom mânca toți din nou.
- Un foc mare! Mult fum. - Fum? Da, sigur.
- Peștele afumat e delicios. - Repede, niște lemn.
Pinocchio, nu scaunul.
- Repede, tată, mai mult lemn! - Pe ce ne așezăm?
Nu ne mai trebuie. Ieșim de aici!
Ieșim? Dar cum?
- Îl facem să strănute! - Îl facem să strănute?
Asta o să-l înfurie!
Păi, era și timpul!
- N-o să meargă. - Grăbește-te, tată.
Urcă-te pe plută.
- N-o să ajungem până la dinți! - Ba da, ajungem!
Hei, încotro mergeți? Așteptați-mă!
Ține-te bine. Acum e acum!
Sănătate.
- Ne trage înapoi. - Nu, reușim. Mai repede, mai repede!
E zadarnic. S-a terminat cu noi!
Am reușit!
Uite! Acum e furios!
Ți-am spus că se va înfuria!
- A plecat. - Unde s-a dus?
Atenție!
Ține-te bine!
Se întoarce. Repede!
Încearcă să ne ucidă! Vâslește, fiule!
Să ne întoarcem!
Ai grijă!
Sari!
Tată? Tată?
Oh, tată!
Pinocchio, înoată la țărm. Înoată la țărm.
Ține-te, tată.
Salvează-te... pe tine.
Pinocchio... salvează-te pe tine.
Lasă-mă pe mine, fiule.
Salvează-te... Pinocchio.
Pinocchio!
Hei, Pinocchio!
Pino...
Băiatul meu!
Băiatul meu curajos.
Arată că ești curajos, sincer și generos
și într-o bună zi vei fi un băiat adevărat.
Trezește-te, Pinocchio.
Trezește-te.
Tată, de ce plângi?
Pentru că... ai murit, Pinocchio.
Nu! Nu am murit!
Ba da, ba ești. Acum întinde-te.
Dar tată, sunt viu. Vezi?
Și sunt...
Sunt... sunt adevărat! Sunt băiat adevărat!
Trăiești și... și ești un băiat adevărat!
Un băiat adevărat. Să sărbătorim!
Profesore, multă muzică!
ia te uită! Practic acesta e momentul când mi-am făcut intrarea.
Mulțumesc, milady.
A meritat să fie un băiat adevărat.
Foarte frumos din partea ta să...
Măi să fie!
CONȘTIINȚĂ OFICIALĂ 18 CARATE
Vai mie!
Și încă din aur curat.
Cred că e nemaipomenită.
Dacă dorința ta vine din inimă
Nicio cerere
Nu e exagerată
Când o dorință
Tu îți pui
Visele tale
Ți se împlinesc
Visele ți se împlinesc
By: XRAiN