Edmund! Fugi de acolo!
Peter! Ce crezi că faci?
Peter, repede, la adăpost. Acum!
- Haide! - Stai...
Haide, las-o!
Mami!
Lucy, vino!
- Vino, iute! - Fugi!
Fugi!
- Grăbește-te! - Mami!
- Stai! Tată! - Ed!
- Edmund, nu! - Îl aduc eu!
- Peter, vino înapoi! - Ed! Vino aici!
Edmund! La podea!
Haide, idiotule, fugi!
Ieși!
Haide!
Grăbește-te!
De ce te gândești numai la tine? Ești un egoist!
- Puteai să ne omori! - Termină!
E în regulă.
De ce nu poți să faci ce ți se cere?
Dați la săraci. Dați la săraci.
Domnul să vă ajute.
Copiii și personalul de evacuare...
Trebuie să porți asta, scumpete. Ai înțeles?
Ți-e suficient de cald? Bravo!
Sărut-o pe mătușa Laura. La revedere, scumpo. Te iubim.
AJUTAȚI COPIII O ÎNDATORiRE NAȚIONALĂ
- Tata nu ne-ar trimite. - Dacă el ar fi fost aici,
însemna că războiul s-a terminat. Și nu mai plecam.
Îl vei asculta pe fratele tău, da?
Promite-mi că vei avea grijă de toți.
Îți promit, mamă.
- Bravo! - Toată lumea în vagoane!
- Pa, iubire! - Pa!
Susan.
Să fii cuminte.
Ia-l pe fratele tău de mână. Să nu-i dai drumul.
Bine. Plecați.
- Toată lumea în vagoane! - La revedere. Vă iubesc.
Lasă-mă în pace. Știu cum să mă urc și singur în tren.
Lasă-mă în pace!
Vă rugăm, biletele la control. Biletele.
Peter.
- În regulă. Mergeți. - Da. Mulțumesc.
Haideți. Veniți pe aici, vă rog.
Haide, Lucy. Trebuie să stăm împreună.
Totul va fi în regulă. Va fi bine.
Pa, mami! Te iubesc!
- La revedere, iubire. - Pa! O să ne fie dor! Pe curând.
- Te iubesc, mamă! Pa! - Pe curând!
- Să ne scrii, mamă! - Vă iubesc!
CRONICILE DIN NARNIA:
LEUL, VRĂJITOAREA Șl DULAPUL
Gara Goosey. Gara Goosey.
Dă-mi mâna. Să mergem.
HALTA COOMBE
Profesorul știa că venim.
Probabil că am fost etichetați greșit.
Haide, hop!
Oprește!
- Doamna Macready? - Chiar ea.
Deci, asta e tot? Nu ați mai adus nimic altceva?
Nu, doamnă.
Suntem doar noi.
Barem atât.
Haide. Fetiță cuminte. Haide. Haide.
Profesorul Kirke nu este obișnuit cu prezența copiilor în casă.
Și, prin urmare, avem câteva reguli care vor fi respectate.
Nu e voie să țipați.
Sau să fugiți. Nu vă jucați cu liftul de serviciu.
Nu atingeți obiectele de artă istorice!
Și mai presus de orice,
nu îl veți deranja pe profesor.
Aseară aviația germană a efectuat o serie de atacuri asupra Marii Britanii.
Incursiunile care au durat câteva ore...
Așternuturile sunt aspre.
Războaiele nu țin o veșnicie, Lucy. În curând ne vom întoarce acasă.
- Da, dacă casa mai este acolo. - Nu ar fi cazul să fii în pat?
- Da, mami. - Ed!
Te-ai uitat afară. Locul ăsta este enorm.
Putem face tot ceea ce vrem, aici.
Mâine vom avea o zi minunată.
Serios.
"Gastrovascular."
Haide, Peter. Gastrovascular.
- Este latină? - Da.
Este latină pentru "cel mai oribil joc inventat vreodată"?
Ne-am putea juca de-a v-ați ascunselea.
Dar deja ne amuzăm atât de bine.
Haide, Peter. Te rog.
Te rog frumos?
- Unu, doi, trei, patru... - Ce?
Cinci, șase, șapte, opt,
nouă, zece, 11...
24, 25, 26...
Eu am ajuns primul!
75, 76, 77, 78, 79, 80,
81, 82, 83, 84,
85, 86, 85, 86, 87, 88,
89, 90, 91, 92,
93, 94, 95...
Te ascundeai de mine?
Nu.
Dar...
Tocmai... eu...
Nu. Doar...
Doar că... Nu am vrut să te sperii.
Dacă nu te superi că întreb, tu ce ești?
Sunt un faun.
Dar tu?
Tu trebuie să fii un fel de pitic fără barbă?
Nu sunt pitic! Sunt fetiță!
Și, de fapt, sunt cea mai înaltă din clasă.
Vrei să spui că ești una dintre Fiicele Evei?
Numele mamei mele este Helen.
Da, dar de fapt ești o ființă umană.
Da, desigur.
Ce cauți aici?
Mă ascundeam în dulapul din camera de oaspeți și...
Camera De Oaspeți? Din Narnia?
Narnia? Ce e aia?
Ei bine, fetițo, tu te afli în ea.
Totul de la stâlpul de felinar
până la castelul Cair Paravel de la Oceanul de Est,
fiecare rămurică și pietricică pe care o vezi,
fiecare țurțure este Narnia.
Dulapul ăsta este grozav de mare.
Șifon ieri? Îmi pare rău.
Dă-mi voie să mă prezint. Mă numesc Tumnus.
Îmi pare bine de cunoștință, domnule Tumnus. Eu sunt Lucy Pevensie.
- O scuturi. - De ce?
Nu, nu știu.
Oamenii o fac atunci când se întâlnesc.
Ei bine, Lucy Pevensie din orașul strălucitor Șifon Ieri
din minunatul ținut al Camerei De Oaspeți,
ce-ai zice dacă ai veni să iei ceaiul cu mine?
Mulțumesc foarte mult, dar eu...
ar cam trebui să mă întorc.
Nu e departe, e după colț. Și vom avea un foc grozav
cu pâine prăjită și ceai și prăjituri.
Și, poate, atacăm și sardelele.
- Nu știu. - Haide.
Nu mi se întâmplă în fiecare zi să leg o nouă prietenie.
Ei bine, presupun că pot veni un pic.
Dacă ai sardele.
Cu găleata.
Te simți bine?
Gata, am ajuns.
Vino.
- După tine. - Pot să te ajut?
Mulțumesc foarte mult.
Acela este tatăl meu.
Are o fată frumoasă.
Seamănă cu tine.
Nu.
Nu, de fapt, nu semăn deloc cu el.
Tatăl meu luptă în război.
Și tata a plecat la război.
Dar asta a fost cu mult, mult timp în urmă.
- Înaintea acestei ierni mizerabile. - Iarna nu e chiar atât de rea.
Ai patinaj și bătăi cu bulgări de zăpadă.
- Și Crăciun! - Nu aici.
Nu. Nu, noi nu am mai avut un Crăciun de o sută de ani.
Cum? Nici un cadou timp de o sută de ani?
Veșnic iarnă, niciodată Crăciun.
Este o iarnă lungă.
Dar ți-ar fi plăcut Narnia pe timp de vară.
Noi faunii dansam cu driadele toată noaptea,
și, știi, nu oboseam niciodată.
Și muzica. Ce muzică!
Ai vrea să asculți ceva acum?
Da, te rog.
Cunoști cumva
- vreun cântec narnian de leagăn? - Regret, dar nu.
Bun, asta e bine.
Fiindcă acesta probabil nu ar suna nici pe departe ca unul.
- Ar trebui să plec. - E prea târziu acum.
Sunt un faun atât de oribil.
Nu.
Ești cel mai drăguț faun pe care l-am cunoscut.
În cazul ăsta nu ai cunoscut prea mulți.
Nu. Nu se poate să fi făcut ceva atât de rău.
Nu este ceva ce am făcut, Lucy Pevensie.
Este ceva ce fac.
Ce faci?
Te răpesc.
Vrăjitoarea Albă.
Ea e cea care aduce mereu iarna, frigul. Ea a dat ordine.
Dacă unul dintre noi ar da peste un om rătăcit în pădure,
noi ar trebui să i-l predăm ei.
Dar, domnule Tumnus, tu nu o vei face.
Am crezut că-mi ești prieten.
Deci. S-ar putea ca ea deja să știe că ești aici.
Pădurea este plină de spionii ei.
Până și unii dintre copaci sunt de partea ei.
De aici poți să-ți găsești drumul înapoi?
- Cred că da. - Bine.
O să te descurci?
Îmi pare rău. Îmi pare atât de rău.
Uite.
Păstreaz-o. Tu ai mai multă nevoie de ea decât mine.
Indiferent ce s-ar întâmpla, Lucy Pevensie, mă bucur că te-am cunoscut.
M-ai făcut să mă simt mai bine decât m-am simțit în 100 de ani.
Acum, pleacă.
Pleacă!
99, 100.
Gata sau nu, eu vin!
Totul este bine! Am venit! Totul este în regulă!
Taci! Vine!
Nu sunt sigur că voi doi ați înțeles cum se joacă jocul ăsta.
Nu te-ai întrebat unde am fost?
Asta este și ideea. De asta te și căuta.
Înseamnă că am câștigat?
Nu cred că Lucy vrea să se mai joace.
Am fost plecată timp de câteva ore.
Lucy, singura bucată de lemn din dulap e spatele lui.
Fiecare joc pe rând, Lu. Nu avem cu toții imaginația ta.
Dar nu mi-am imaginat!
Ajunge, Lucy.
Nu aș minți despre asta!
Eu unul te cred.
- Mă crezi? - Da, desigur.
Nu ți-am povestit despre câmpia din dulap?
Nu vrei să încetezi?
Chiar trebuie să agravezi totul?
- Nu a fost decât o glumă! - Oare când o să crești și tu?
Termină! Te crezi tata, dar nu ești!
Te-ai descurcat de minune.
Dar era acolo cu adevărat.
Susan are dreptate, Lucy.
Ajunge.
Lucy.
Unde ești?
Lucy.
Sper că nu ți-e teamă de întuneric.
Lucy?
Lucy!
Lucy.
Unde ești?
Lucy.
Acum te cred.
Lucy.
Lucy?
- Lasă-mă în pace! - Acum ce mai este, Ginarrbrik?
Fă-l să-mi dea drumul! Nu am greșit cu nimic!
Îndrăznești să te adresezi Reginei Narniei?
Nu am știut!
- O vei cunoaște mai bine de dincolo. - Așteaptă!
Cum te numești, Fiul lui Adam?
Edmund.
Și cum ai reușit, Edmund, să intri în dominionul meu?
Nu sunt sigur. Mergeam după sora mea.
- Sora ta? Câți sunteți? - Patru.
Lucy e singura care a mai fost aici.
A zis că a cunoscut un faun, pe nume Tumnus.
Peter și Susan nu au crezut-o. Și nici eu.
Edmund, cred că ți-e frig. Vrei să vii să iei loc lângă mine?
Așa, ce-ai zice de o băutură fierbinte?
Da, vă rog, Maiestate.
Băutura dumneavoastră, sire.
Cum ai făcut asta?
Pot să fac orice-ți dorești.
Poți să mă faci mai înalt?
E ceva ce ți-ai dori să mănânci?
Rahat turcesc?
Edmund?
Mi-ar face mare plăcere să-ți cunosc restul familiei.
De ce?
Nu sunt nimic special.
Sunt sigură că nu sunt nici pe departe la fel de încântători ca tine.
Dar vezi tu, Edmund, eu nu am copii.
Și tu ești exact genul de băiat
pe care l-aș vedea, într-o bună zi, devenind Prințul Narniei.
Poate chiar Regele.
Serios?
Desigur, trebuie să-ți aduci familia.
Vrei să spui că și Peter va fi rege?
Nu! Nu, nu.
Dar regele are nevoie de servitori.
Cred că i-aș putea aduce.
Vezi cele două dealuri, dincolo de pădure?
Casa mea se află chiar între ele.
Are să-ți placă acolo, Edmund.
Are camere întregi tapetate cu rahat turcesc.
- N-aș putea lua puțin acum? - Nu!
Nu vreau să-ți stric apetitul.
În plus, noi doi ne vom vedea din nou, foarte curând.
Sper, Maiestatea Voastră.
Până atunci, micuțule. O să-mi lipsești.
Edmund?
Edmund! Ai venit și tu!
Nu este minunat?
- Unde ai fost? - Cu domnul Tumnus. El e bun.
Vrăjitoarea Albă nu a aflat nimic despre întâlnirea cu mine.
Vrăjitoarea Albă?
Își zice Regina Narniei, dar de fapt nu este.
Te simți bine? Arăți îngrozitor.
La ce te aștepți? Vreau să spun, e îngrozitor de frig.
- Cum ieșim de aici? - Vino.
Pe aici.
Peter, Peter, trezește-te! Trezește-te!
Este acolo! Este chiar acolo!
- Lucy, despre ce vorbești? - Narnia!
Totul este în dulap așa cum ți-am spus!
- Ai visat, Lucy. - Ba nu am visat!
L-am văzut din nou pe domnul Tumnus! Și de data asta a venit și Edmund.
Tu l-ai văzut pe faun?
De fapt el nu a mers acolo cu mine.
El...
Tu ce ai făcut, Edmund?
M-am jucat și eu.
Îmi pare rău, Peter.
Nu trebuia să o încurajezi,
dar știi cum sunt copiii din ziua de azi.
Nu știu până unde pot să meargă cu închipuirea.
Voi copiii mai aveți puțin și veți dormi în grajd!
Profesore. Îmi pare rău. Le-am spus că nu e voie să te deranjeze.
Nu-i nimic, doamna Macready. Sunt sigur că există o explicație.
Dar mai întâi, cred că ea are nevoie de o ciocolată fierbinte.
Vino, dragă.
Se pare că ați deranjat echilibrul intern atât de delicat al menajerei.
Ne pare foarte rău, domnule. Nu se va mai întâmpla.
Este sora noastră, domnule Lucy.
- Fata care plânge. - Da, domnule.
- Este supărată. - De unde și plânsul.
Nu e nimic.
- Nu e nimic. - Se vede.
Ea crede că a găsit un tărâm magic.
În dulapul de sus.
Cum ai spus?
Dulapul de sus.
Lucy crede că a găsit o pădure în el.
Nu încetează să vorbească despre asta.
- Cum era? - Ca atunci când vorbești cu un lunatic.
Nu, nu, nu, nu ea. Pădurea.
- Doar nu vrei să spui că o crezi? - Voi nu o credeți?
Dar bineînțeles că nu.
Vreau să spun că, logic, e imposibil.
Ce se predă la școală în ziua de azi?
Edmund zice că își imaginau.
El e cel demn de încredere?
Nu. Asta ar fi pentru prima oară.
Dacă nu e nebună și nu minte,
atunci, logic, ar trebui să presupunem că fata spune adevărul.
Vrei să spui că ar trebui să o credem?
Este sora ta, nu-i așa? Voi sunteți familia ei.
Ce-ar fi să vă purtați ca atare!
Peter se pregătește pentru o nouă lovitură!
Trezește-te, Păpușă Visătoare.
De ce nu mai jucăm de-a v-ați ascunselea?
Parcă spuneai că e un joc de copii.
În plus, ne-ar face bine la toți puțin aer curat.
Nu e ca și cum nu ar fi aer înăuntru.
- Ești gata? - Dar tu?
- Bravo, Ed. - Tu ai aruncat!
- Ce se întâmplă aici? - E Macready!
Haideți!
Nu, nu, înapoi, înapoi, înapoi!
- Haideți! - Glumești.
Înapoi!
- Degetul meu! - Nu te-am călcat!
- Înapoi. - Vreți să încetați cu împinsul?
Imposibil.
Nu-ți fie teamă.
Sunt sigură că e doar imaginația ta.
Nu cred că dacă ne cerem scuze
- asta ar fi suficient. - Nu. Nu ar fi.
Dar asta ar putea!
Terminați!
Mincinos mic ce ești.
- Nici tu nu ai crezut-o. - Cere-i iertare lui Lucy.
- Zi că-ți pare rău. - Bine! Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Unii copii nu știu până unde pot să meargă cu închipuirea.
Foarte amuzant.
Poate ar fi bine să ne întoarcem.
Dar, cel puțin, nu ne-am putea uita în jur?
Cred că Lucy ar trebui să decidă.
Vreau să îl cunoașteți pe domnul Tumnus!
Bun, atunci domnul Tumnus să fie.
Dar nu putem merge pe zăpadă îmbrăcați în felul ăsta.
Nu.
Dar sunt sigur că profesorul nu se va supăra dacă le folosim.
Oricum, dacă te gândești logic,
nici măcar nu le scoatem din dulap.
- Dar asta e haină de fată! - Știu.
O mulțime de bucate minunate, și o să avem o mulțime de...
Lu?
Lucy!
Cine ar face așa ceva?
"Faunul Tumnus este prin aceasta acuzat
de înaltă trădare împotriva Maiestății Sale Imperiale,
Jadis, Regina Narniei,
pentru încurajarea dușmanilor și fraternizare cu oamenii.
Semnat Maugrim, Căpitanul Poliției Secrete.
Trăiască Regina."
Bun. Acum cred că ar fi cazul să ne întoarcem.
Și cum rămâne cu domnul Tumnus?
Dacă a fost arestat fiind găsit în anturaj de om,
- nu cred că-l putem ajuta cu ceva. - Tu nu pricepi, nu?
Eu sunt omul.
Ea trebuie să fi aflat că el m-a ajutat.
- Ce-ar fi să anunțăm poliția? - Ei sunt poliția.
Nu-ți face griji. Ne gândim noi la ceva.
De ce?
Doar este răufăcătorul.
Pasărea aceea ne-a făcut un semn, "psst"?
Este un castor.
Aici, băiete.
Nu am de gând să o miros, dacă asta este ce vrei.
Scuze.
Lucy Pevensie?
Da?
E batista pe care i-am dat-o domnului...
Tumnus. A adus-o la mine cu puțin înainte să îl ia.
E bine?
Să mergem.
- Ce faci? - Are dreptate.
Cum știm că ne putem încrede în el?
Zice că îl cunoaște pe faun.
E un castor. Nu ar trebui să zică nimic!
E totul în ordine?
Da. Stăteam doar de vorbă.
Lăsați asta pentru undeva mai în siguranță.
Vrea să spună copacii.
Haideți. Nu vrem să ne prindă căderea nopții, aici.
Măi să fie! Se pare că bătrâna a pus apa la fiert.
O cană de Rosy Lee.
- E minunată. - O nimica toată.
E încă mult de făcut. Nu am terminat-o.
Totuși, când e gata o să arate grozav.
Castore, tu ești? Mi-a fost îngrozitor de teamă!
Dacă aflu că iar ai ieșit cu Bursucul...
Ăștia nu sunt bursuci.
Nu am crezut să apuc să mai văd așa ceva.
Uită-te și tu ce blană am. Nu puteai să-mi dai zece minute?
Ți-aș fi dat și o săptămână dacă credeam că ajută.
Poftiți înăuntru și vedem dacă găsim ceva de mâncare,
și o companie civilizată.
Aveți grijă. Atenție unde pășiți.
Scuzați dezordinea.
Nu pot să-l fac pe domnul Castor să se ridice de pe scaun.
Admirăm peisajul, nu?
Nu putem face nimic ca să-l ajutăm pe Tumnus?
Îl vor duce la Vrăjitoare. Știți ce se spune.
Putini sunt cei care mai ies după ce au intrat pe porți.
Pește și cartofi prăjiți?
Dar, dragă, sunt speranțe. Multe speranțe.
Da, chiar mai mult decât speranțe!
Aslan e pe drum.
Cine e Aslan?
Pacoste mică ce ești.
Ce?
- Nu știți, nu-i așa? - Nu suntem aici de prea mult timp.
Nu este decât regele întregii păduri.
Tipul cel mai tare. Adevăratul Rege al Narniei.
- A fost plecat mult timp. - Dar acum s-a întors!
Și vă așteaptă pe voi lângă Masa de Piatră!
- Ne așteaptă pe noi? - Glumești!
Ei nici măcar nu știu de profeție!
- Atunci... - Ascultați.
Întoarcerea lui Aslan,
arestarea lui Tumnus, poliția secretă,
toate se întâmplă din cauza voastră!
- Voi dați vina pe noi? - Nu! Nu dăm vina.
- Vă mulțumim. - Este o profeție.
"Când carnea și osul lui Adam
vor ocupa tronul la Cair Paravel,
vremurile necurate se vor isprăvi."
- Nu rimează. - Știu că nu rimează.
Voi nu înțelegeți!
De mult s-a prezis
că doi Fii ai lui Adam și două Fiice ale Evei
vor învinge Vrăjitoarea Albă și vor restabili pacea în Narnia.
Voi credeți că suntem noi?
Ați face bine să fiți, căci Aslan v-a pregătit oastea.
- Oastea? - Mama ne-a trimis de acasă
ca să nu fim prinși de război.
Cred că ați făcut o greșeală.
- Noi nu suntem eroi. - Suntem din Finchley.
Vă mulțumim pentru ospitalitate.
- Dar trebuie să plecăm. - Nu, nu puteți pleca!
Are dreptate. Trebuie să-l ajutăm pe domnul Tumnus.
Nu ne stă în putere.
Îmi pare rău,
dar e timpul ca noi patru să mergem acasă. Ed?
Ed?
- Îl omor. - N-o să fie nevoie.
Edmund a mai fost vreodată în Narnia?
Grăbiți-vă!
- Edmund! - O să te audă!
Nu!
- Dă-mi drumul! - Ești în mâinile ei.
- Nu-l putem lăsa! - El este fratele nostru!
El este momeala! Vrăjitoarea vă vrea pe toți patru!
- De ce? - Ca să nu se împlinească profeția.
Ca să vă omoare!
- Asta e numai vina ta. - Vina mea?
Dacă mă ascultai, nimic din astea nu s-ar fi întâmplat!
- Știai că așa va fi. - Nu știam.
De aceea trebuia să fi plecat când încă se putea!
Încetați!
- Asta nu o să-l ajute Edmund. - Are dreptate.
Acum, numai Aslan vă poate ajuta fratele.
Atunci, du-ne la el.
Nu te mișca, străine, sau nu te vei mai mișca niciodată.
- Cine ești tu? - Sunt Edmund!
M-am întâlnit cu Regina în pădure! Mi-a cerut să vin înapoi, aici!
Sunt unul din Fii lui Adam!
Iertare, favorit norocos al reginei.
Sau, nu chiar atât de norocos.
Pe aici.
Așteaptă aici.
Îți place?
Da, Maiestate.
Mi-am închipuit că-ți place.
Spune-mi, Edmund...
Surorile tale sunt surde?
Nu.
Și fratele tău, este...
Neinteligent?
Cred că da. Dar mama zice...
Atunci cum îndrăznești să vii singur?!
- Am încercat! - Edmund, îți cer atât de puțin.
- Ei nu mă ascultă! - Nici atât n-ai putut face.
I-am adus la jumătate.
Sunt la casa de la dig, cu Castorii.
Bun.
Presupun că nu ești chiar de prisos, nu?
Mă întrebam dacă,
acum, aș putea lua puțin rahat turcesc?
Oaspetelui nostru îi este foame.
Pe aici pentru gustărele.
Maugrim?
Știi ce ai de făcut.
Mai iute, mamă! Sunt pe urma noastră!
- Bine. - Ce face?
Îmi mulțumești mai târziu.
Drumul e lung și Castor devine irascibil când i se face foame.
Acum sunt irascibil!
Ia-i.
- Crezi că vom avea nevoie de gem? - Numai dacă ne dă pâine prăjită.
Grăbiți-vă.
Eu și cu Bursucul l-am săpat. lese chiar la el.
Tu mi-ai zis că duce la casa mamei tale!
Lucy!
Sunt în tunel.
- Repede! Pe aici. - Grăbiți-vă!
- Fugiți! - Repede! Repede! Repede!
Trebuia să fi adus o hartă!
Nu mai era loc lângă gem.
Haide, Lucy!
Dragă, îmi pare atât de rău.
Era cel mai bun prieten al meu.
Ce s-a întâmplat aici?
Asta se întâmplă cu cei care o supără pe Vrăjitoare.
Trădătorule, încă un pas, și te fac așchii!
Relaxează-te. Sunt unul dintre cei buni.
Da? Semeni al naibii de bine cu unul dintre cei răi.
O asemănare nefericită de familie.
Vorbim mai târziu despre creștere. Acum trebuie să mergem.
Ce aveai de gând?
Salutări, domnilor.
- Am pierdut ceva? - Nu mă trata de sus!
Știm unde îți este loialitatea.
Căutăm niște ființe umane.
Umane? Aici în Narnia?
Sunt informații valoroase, nu crezi?
Viața îți va fi răsplata.
Nu e prea mult,
dar bună și aia.
Unde sunt fugarii?
Nord. Au fugit spre nord.
Luați-le urma.
Îl ajutau pe Tumnus. Vrăjitoarea a ajuns aici înaintea mea.
Te simți bine?
Aș vrea să spun că lătratul a fost mai rău decât mușcatul.
Termină cu vânzoleala! Ești mai rău decât Castorul în ziua de baie.
Cea mai rea zi a anului.
Mersi pentru bunătate,
dar e singura cură pentru care am timp.
Pleci?
A fost o mare plăcere, Regina mea, și onoare, dar timpul este scurt
și Aslan însuși mi-a cerut să adun trupe noi.
- L-ai văzut pe Aslan? - Cum arată?
Ca tot ceea ce ați auzit până acum.
Vei fi fericit să îl ai de partea ta în lupta împotriva Vrăjitoarei.
Dar nu urzim să luptăm cu nici o vrăjitoare.
Ba da, Rege Peter, profeția!
Nu putem porni la război fără voi.
Noi îl vrem doar pe fratele nostru.
Dacă...
Dacă nu ai de gând să mănânci...
M-aș ridica, dar...
Dar picioarele.
Domnul Tumnus.
Ce a mai rămas din el.
- Tu ești fratele lui Lucy Pevensie. - Sunt Edmund.
Da. Da, ai același nas.
Sora ta este bine?
Este în siguranță?
Nu știu.
Poliția mea a distrus complet digul.
Mica ta familie este de negăsit.
- Unde s-au dus? - Nu știu!
Atunci, nu mai îmi ești de trebuință.
Stai! Castorul a spus ceva despre Aslan!
Aslan?
Unde?
- Eu... - El e un străin, Maiestate.
Nu te aștepți să știe ceva.
Te-am întrebat unde e Aslan?
Nu știu.
Am plecat înainte să spună ei ceva.
Voiam să te văd!
Gardian!
Maiestate.
Eliberează-l pe faun.
Faun, tu știi de ce te afli aici?
Deoarece cred într-o Narnie liberă.
Te afli aici
deoarece te-a turnat el.
Pentru dulciuri.
Du-l sus.
Și pregătește-mi sania.
Lui Edmund îi este dor de familie.
Tabăra lui Aslan este lângă Masa de Piatră
- dincolo de râul înghețat. - Râu?
Râul este înghețat bocnă de o sută de ani.
- Este atât de departe. - Este lumea, dragule.
Te așteptai să fie mică?
Mai mică.
Când ești gata, Fiul lui Adam.
Haideți, ființe umane! Cât încă mai sunteți tineri.
Dacă ne mai zice o singură dată să ne grăbim,
îl transform într-o pălărie enormă și pufoasă.
Grăbiți-vă! Haideți!
- A cam început s-o facă pe șefu'. - Nu! În spate! E ea!
- Fugiți! Fugiți! - Fugiți!
Grăbiți-vă!
Înăuntru!
Jos! Jos!
Repede! Repede, repede, repede!
Poate că a plecat.
- Cred că ar trebui să mă duc să văd. - Nu!
Mort nu valorezi nimic pentru Narnia.
Și nici tu, Castore.
Mersi, iubire.
Ce a fost aia?
Ieșiți de acolo! Ieșiți!
Sper că ați fost buni căci e cineva aici care vrea să vă vadă!
Crăciun fericit, domnule.
Așa și este, Lucy, din momentul în care ai sosit.
Ascultă, a trebuit să îndur multe de când am ajuns aici, dar asta...
- Noi am crezut că ești Vrăjitoarea. - Da, da, îmi pare rău,
dar în apărarea mea, am condus una de mai mult timp decât Vrăjitoarea.
Am crezut că nu există Crăciun în Narnia.
Nu. De mult timp.
Dar, speranța pe care ați adus-o Maiestățile Voastre,
a început să slăbească puterea Vrăjitoarei.
Și totuși, îndrăznesc să spun că v-ar prinde bine astea.
Cadouri!
Seva florii-de-foc.
Un strop va vindeca orice rană.
Și, deși sper să nu fie nevoie să-o folosești...
Mulțumesc, domnule,
dar cred că pot fi suficient de curajoasă.
Sunt sigur că poți.
Dar luptele sunt urâte.
Susan.
Să ai încredere în arcul ăsta și sigur nu va da greș.
Ce s-a întâmplat cu "luptele sunt urâte"?
Cu toate că nu ai nici o problemă să te faci auzită,
suflă în el și oriunde te-ai afla,
îți va veni ajutor.
Mulțumesc.
Peter.
Probabil că s-a apropiat vremea să le folosești.
Vă mulțumesc, domnule.
Acestea sunt unelte, nu jucării.
Purtați-le bine și cu înțelepciune.
Acum, trebuie să plec.
Iarna este pe sfârșite,
și se adună multe de făcut, când ai fost plecat timp de o sută de ani.
Trăiască Aslan!
Și Crăciun fericit!
- Crăciun fericit! - Crăciun fericit!
- Ne vedem la anul! - La revedere!
Ți-am spus eu că e real.
A zis că iarna e pe sfârșite.
Știți ce înseamnă asta.
Nu va mai fi gheață.
- Trebuie să traversăm, acum! - Castorii nu fac diguri?
- Nu sunt chiar așa de iute. - Haideți!
Vreți să vă gândiți doar un minut?
- Nu mai avem un minut. - Încerc să fiu realistă.
Nu, încerci să fii deșteaptă. Ca de obicei.
Stați. Poate ar trebui să merg eu primul.
Poate ar trebui.
Ai ronțăit la alte porții, nu-i așa?
Nu știi niciodată care masă va fi ultima masă.
În special cu felul tău de a găti.
Dacă mama ar ști ce facem noi...
Mama nu este aici.
Nu!
Fugiți!
Grăbiți-vă!
- Nu! - Peter!
Las-o jos, băiete.
- Cineva se poate răni. - Nu vă faceți griji pentru mine!
Străpunge-l!
Plecați acum cât se poate, și fratele vostru merge cu voi.
Stop, Peter! Poate că ar trebui să-l ascultăm!
Deșteaptă fată.
Nu-l asculta! Ucide-l! Ucide-l, acum!
Haide. Războiul ăsta nu este al tău.
Regina mea nu vrea decât să-ți iei familia și să plecați.
Dacă un bărbat cu mantie roșie ți-a dat o sabie,
asta nu înseamnă că ești și erou! Dă-i drumul!
Nu, Peter! Narnia are nevoie de tine!
Scoate-i mațele acum cât mai ai șansa!
Ce are să fie, Fiul lui Adam? Nu voi aștepta pentru vecie.
Și nici râul.
Peter!
Țineți-mă!
Minunat.
Ce ai făcut?
Lucy!
A văzut cineva unde mi-e haina?
Nu-ți face griji, scumpo.
Fratele tău are grijă de tine.
Și nu cred că vei mai avea nevoie de hainele acelea.
Este atât de cald afară.
Mă duc să controlez sania.
Maiestate.
L-am găsit pe trădător. Îi aduna pe dușmani lângă pădurea Shuddering.
Frumos din partea ta să vii.
Le-ai fost de mare ajutor lupilor mei, aseară.
Acum poate mă poți ajuta și pe mine.
- Să-mi fie iertat, Maiestate. - Nu-ți irosi timpul cu lingușiri.
Nu vreau să par necuviincios, dar de fapt nu vorbeam cu tine.
Unde se îndreaptă ființele umane?
Stai! Nu! Nu face asta. Castorul a spus ceva despre Masa de Piatră,
și că Aslan avea o oaste acolo.
O oaste?
Mulțumesc, Edmund.
Mă bucur că ființa asta a recurs la onestitate
- înainte să moară. - Nu!
Gândește-te de partea cui ești, Edmund.
A mea...
Sau a lor.
Mergeți înainte. Adunați credincioșii.
Dacă război e ceea ce vrea Aslan,
atunci va avea război.
De ce se uită toți la noi?
Poate găsesc că arăți caraghios.
Termină cu fandoseala. Arăți minunat.
Am venit să-l vedem pe Aslan.
Bun venit, Peter, Fiul lui Adam.
Bun venit, Susan și Lucy, Fiicele Evei.
Și bun venit vouă, Castorilor. Primiți mulțumirile mele.
Dar unde e al patrulea?
Pentru asta am venit, sire.
Ne trebuie ajutorul tău.
Am avut ceva necazuri pe drum.
Fratele a fost capturat de Vrăjitoarea Albă.
Capturat? Cum se poate asta?
El i-a trădat, Maiestate.
- Atunci ne-a trădat pe noi toți! - Pace, Oreius.
Sunt sigur că există o explicație.
De fapt, e vina mea.
Am fost prea aspru cu el.
Și noi am fost.
Sire, el este fratele nostru.
Știu, micuțo.
Dar asta face trădarea să fie și mai dureroasă.
S-ar putea să fie mai dificil decât credeți.
Acolo este Cair Paravel, castelul celor patru tronuri.
Într-unul din ele vei sta tu, Peter, ca Marele Rege.
Te îndoiești de profeție?
Nu. Tocmai asta este.
Aslan, eu nu sunt cine credeți voi că sunt.
Peter Pevensie, cândva din Finchley.
Castorul a mai menționat că plănuiai să-l transformi într-o pălărie.
Peter, există o Magie Profundă,
mai puternică decât noi,
care domnește peste întreaga Narnia.
Definește binele de rău,
și ne controlează destinele.
Al tău și al meu.
Eu nici măcar familia nu mi-o pot proteja.
Tu i-ai adus în siguranță până aici.
Nu pe toți.
Peter, voi face tot ce pot ca să-ți ajut fratele,
dar vreau să te gândești la ceea ce ți-am cerut.
Și eu vreau ca familia mea să fie în siguranță.
Să fie micul nostru prinț oarecum stânjenit?
Vrea să i se umfle perna?
Tratament special pentru un băiat special!
Nu asta este ceea ce voiai?
Semeni cu mama.
Mama nu a mai avut așa o rochie de dinainte de război.
Ar trebui să-i aducem una înapoi. Un cufăr plin!
Dacă ne mai întoarcem vreodată.
Îmi pare rău că sunt așa.
Obișnuiam să ne amuzăm împreună, mai tii minte?
Da. Înainte să devii plicticoasă.
Serios?
Te rog, nu încerca să fugi.
- Suntem obosiți. - Și preferăm să vă terminăm rapid.
Susan!
Înapoi!
Peter!
Haide.
Am mai trecut deja prin asta.
Știm bine amândoi că nu ai vână.
Peter! Ai grijă!
Nu! Armele jos. Asta este lupta lui Peter.
Tu poate crezi că ești regele,
dar vei muri.
- Ca un câine! - Fii atent!
Peter!
După el.
El te va duce la Edmund.
Peter.
Curăță-ți sabia.
Ridică-te, Sir Peter Năpasta Lupilor,
Cavaler de Narnia.
Minotaurii pe flancurile de stânga. Vom păstra giganții în rezervă
și trimitem mai întâi piticii.
Prizonierul!
Nu ai de gând să mă ucizi?
Încă nu.
Avem treabă de făcut.
Edmund!
Ce e făcut, e gata făcut.
Nu are sens să vorbești cu Edmund despre ceea ce a trecut.
Bună.
- Ești bine? - Sunt puțin obosit.
Odihnește-te.
Și, Edmund...
Încearcă să nu te pierzi.
Ed, nu se termină pâinea prăjită din Narnia.
Sunt sigur că vor pregăti ceva pentru călătoria înapoi.
Mergem acasă?
Da, voi mergeți.
I-am promis mamei să am grijă de voi trei.
Dar nu înseamnă că eu nu pot rămâne să ajut.
Dar au nevoie de noi.
De toți patru.
Lucy, este prea periculos.
Tu erai să te îneci! Edmund era să fie ucis!
Motiv pentru care trebuie să rămânem.
Am văzut ce poate face Vrăjitoarea Albă. Și eu am ajutat-o s-o facă.
Și nu-i putem lăsa pe oamenii ăștia să sufere pentru asta.
Presupun că asta este.
Unde te duci?
Să mă antrenez.
Haide, Ed! Vârful sabiei sus, cum ne-a arătat Oreius.
- En garde! - Acum, parează.
Peter! Edmund!
Stai, căluț!
Mă numesc Philip.
Scuze.
Vrăjitoarea a cerut o întâlnire cu Aslan.
Ea este deja pe drum.
Jadis, Regina Narniei!
- Pleacă, Vrăjitoare! - Împărăteasa Insulelor Singuratice!
Nu aparții aici! Pleacă!
Ții un trădător la sân, Aslan.
Păcatul lui nu a fost îndreptat asupra ta.
Ai uitat legile pe baza cărora s-a ridicat Narnia?
Vrăjitoare, nu-mi cita mie din Magia Profundă.
Am fost prezent la scrierea ei.
Atunci îți vei aminti că toți trădătorii îmi aparțin mie.
Sângele lui este proprietatea mea.
Încearcă și ia-i-l.
Tu chiar crezi că forța este suficientă să-mi nege dreptul la...
micul Rege?
Aslan știe că numai dacă am sânge, așa cum o cere legea,
întreaga Narnia va fi ruinată
și va pieri în foc și apă.
Băiatul va muri
pe Masa de Piatră.
Așa cum o cere tradiția.
Să nu îndrăznești să mă refuzi.
Destul.
Vom sta de vorbă, singuri.
A renunțat la pretenția ei asupra sângelui Fiului lui Adam.
De unde știu eu că îți vei ține promisiunea?
Susan!
Voi două nu trebuia să fiți în pat?
N-am putut dormi.
Te rog, Aslan.
Nu putem veni cu tine?
Câtva timp, mi-ar face plăcere compania.
Mulțumesc.
A venit timpul.
De aici, va trebui să continui singur.
Dar Aslan...
Aveți încredere în mine. Căci e ceva ce trebuie făcut.
Mulțumesc, Susan.
Mulțumesc, Lucy.
Și adio.
Iată! Leul Cel Mare.
Vrei lapte?
De ce nu luptă?
Legați-l!
Legați-l! Luați-l!
Stați!
Să fie mai întâi ras.
Aduceți-l la mine.
Știi, Aslan,
sunt puțin cam dezamăgită de tine.
Tu chiar ai crezut că poți salva trădătorul uman?
Tu îmi dai viata ta
și nu salvezi pe nimeni.
Aici te-a adus iubirea.
La noapte,
Magia Profundă va fi respectată!
Dar mâine,
vom lua Narnia
pentru totdeauna!
Aceasta fiind știută,
pierde-ți nădejdea.
Și mori!
Marea Pisică
este moartă!
Generale.
Pregătește trupele pentru luptă.
Indiferent cât de scurtă ar fi.
E prea târziu.
S-a prăpădit.
Trebuie să fi știut ce făcea.
Înapoi! Plecați cu toții!
Nu. Uite.
Trebuie să le spunem și celorlalți.
- Nu putem să-l lăsăm! - Lucy, nu mai este timp.
Ei trebuie să știe.
Copacii.
Nu vă mișcați, tineri prinți.
Aduc vești importante de la surorile voastre.
Are dreptate.
S-a prăpădit.
Atunci va trebui să ne conduci tu.
Peter, este o oaste acolo și este gata să te urmeze.
- Nu pot. - Aslan credea că poți.
Și eu cred la fel.
Oastea Vrăjitoarei se apropie, sire. Care-ți sunt ordinile?
Vin, Înălțimea Ta, și ne copleșesc ca număr și înzestrare.
Nu numărul câștigă o bătălie.
Nu. Dar pun rămășag că ajută.
Nu mă interesează prizonierii.
Ucideți-i pe toți.
Dați-i drumul!
Uitați-vă la cer!
Sunteți alături de mine?
Până la moarte.
Pentru Narnia și pentru Aslan!
Porniți!
La luptă! Pentru Aslan!
Ar trebui să plecăm.
Mi-e atât de frig.
Susan!
Unde e Aslan?
Ce i-au făcut?
Aslan!
Dar am văzut cuțitul. Vrăjitoarea.
Dacă Vrăjitoarea știa înțelesul adevărat al sacrificiului,
ar fi putut interpreta în alt fel Magia Profundă.
Atunci când o victimă de la sine care nu a comis trădare
e ucisă în locul trădătorului,
Masa de Piatră va crăpa
și până și moartea se va întoarce înapoi.
Noi am trimis veste că ești mort.
Peter și Edmund vor fi plecat la război.
Trebuie să-i ajutăm.
Îi vom ajuta, micuțo, dar nu singuri.
Suiți-vă pe spinarea mea.
Trebuie să ajungem departe și avem timp puțin.
Și o să vreți să vă astupați urechile.
Foc!
Da!
Înapoi! Atrăgeți-i la stânci!
Acesta este semnalul. Haide!
Unde mergem?
Țineți-vă!
Retragerea!
Haideți, înapoi!
Oprește!
Susan, acesta este...
Domnul Tumnus!
Haide, trebuie să ne grăbim și să cercetăm castelul.
Peter va avea nevoie de toți pe care-i putem găsim.
Edmund! Sunt prea mulți!
Ieși de aici!
Ia fetele și du-le acasă!
L-ai auzit! Să mergem!
Peter zice să plecăm de aici!
Peter încă nu este rege.
Imposibil!
S-a terminat!
- Peter! - Peter!
Unde este Edmund?
Edmund!
Când o să înveți să faci ceea ce ți se spune?
Pentru Marea de Est cea sclipitoare,
vi-o dau pe Regina Lucy, cea Curajoasă.
Pentru marea Pădure de Vest,
Regele Edmund, cel Drept.
Pentru strălucitorul Soare de Sud,
Regina Susan, cea Blândă.
Și pentru Cerul de Nord cel senin,
vi-l dau pe Regele Peter,
cel Magnific.
Odată Rege sau Regină în Narnia,
veți fi întotdeauna Rege sau Regină.
Vie înțelepciunea voastră
până la căderea stelelor din ceruri.
Trăiască Regele Peter!
Trăiască Regele Edmund!
Trăiască Regina Susan!
Trăiască Regina Lucy!
Nu-ți face griji.
Îl vom vedea din nou.
- Când? - În timp.
Într-o zi va fi aici iar în altă zi nu va fi.
Dar nu trebuie să-l presăm.
La urma urmei, nu este un leu îmblânzit.
Nu.
Dar este bun.
Tine.
Tu ai mai multă nevoie decât mine.
Ești bine, Philip?
Nu mai sunt tânăr cum eram.
Haide, Ed.
- Îmi trăgeam răsuflarea. - E tot ce o să tragem.
- Ce a spus, Susan? - "Așteptați la castel.
Prind eu însumi cerbul."
Ce e asta?
Pare cunoscută.
Parcă vine dintr-un vis.
Sau din visul unui vis.
Camera Oaspeților.
- Lucy! - Nu din nou.
- Lu? - Haide!
Astea nu sunt ramuri.
- Sunt haine. - Susan, m-ai călcat pe picior!
Peter, dă-te la o parte!
- Nu mai împinge. - Încetează!
Nu te-am călcat eu!
Aici erați.
Ce făceați voi în dulap?
N-o să ne crezi dacă îți spunem, domnule.
Încercați.
NOTĂ: Nu s-a terminat filmul.
Nu cred că vă puteți întoarce în felul ăsta.
Efu am încercat deja.
Oare vom mai merge înapoi?
Bănuiesc că da.
Dar probabil că se va întâmpla când nu vă așteptați.
Și totuși,
e bine să stați cu urechile ciulite.
SubRip and sync. by XRAiN
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro