ČARODĚJ ZE ZEMĚ OZ
Již po čtyřicet let slouží tento příběh těm,
jejichž srdce je mladé
a čas bezmocně přihlíží, jak mu jeho laskavá filosofie odolává.
Tento film tedy věnujeme těm, kdo mu zůstali věrni
a těm, kdo mají stále mladé srdce.
Nejde za námi, Toto.
Neublížila ti?
Ale chtěla, viď?
Řekneme to strýčkovi Henrymu a tetě Emě.
Teto Emo!
Víš, co udělala slečna Gulchová. . .
Dorotko! Teď počítáme!
-Ale ona ho uhodila. . . -Teď nás nech.
Inkubátor se porouchal a asi přijdeme o všechna kuřátka.
Chudinky malé.
Ale ona ho praštila smetákem,
protože prý každý den honí její starou kočku!
. . .sedmdesát. Dorotko, prosím tě!
On to nedělá každý den! Jen párkrát za týden.
A stejně tu kočku nikdy nechytne. A teď říkala. . .
Dorotko! My máme práci.
Tak promiň.
-Jak to jde? -Ještě vydržte.
Au, můj prst!
Tak proč ho tam strkáš?
-A je to. -Rovnou na můj prst!
Buď rád, že ne na hlavu!
Zeku, co mám dělat se slečnou Gulchovou? Toto jen. . .
Počkej, zlato. Musím zahnat prasata.
Použij taky někdy svou hlavu. Copak v ní nic nemáš?
To víš, že mám!
Tak ji používej.
Nechoď kolem jejího domu.
Pak se Toto nedostane do její zahrady a nic se nestane.
Hunku, ty mě nevyslechneš.
Přece nemáš v hlavě slámu, ne?
Vlezte tam, než z vás nadělám kasičky.
Poslouchej,
necháš tu starou Gulchovou, aby tě strašila?
Té se bát nemusíš. Chce to jen trochu odvahy.
Já se jí nebojím.
Až na tebe příště vlítne, plivni jí do očí.
To bych udělal já.
Pomoz mi, Zeku! Vytáhni mě!
Pomoc!
-Jseš v pořádku, Dorotko? -Ano.
Jen jsem spadla a Zeku. . .
Ty ses lekl stejně jako já!
To tě tak vystrašilo to malé prasátko?
Teda!
Co je to tu za poprask, když ještě máte práci?
Pozor, abyste o ni nepřišli!
Dorotka. . .
Já tě viděla, Hickory.
-Vraťte se k tomu vozu. -Dobře.
Jednou mi tu postaví sochu. . .
Ne abys pro ni pózoval už teď!
Nemůžete pracovat s prázdným žaludkem.
-Díky, paní Galeová. -A do práce.
Víte, Dototka spadla. . .
Dorotka nemá mezi prasatama co dělat!
A teď už je nakrm, než pojdou hlady!
Víš, co říkala slečna Gulchová, že udělá Totovi?
-Říkala, že. . . -Přestaň si vymýšlet.
Vždycky se zbytečně rozčilíš. Radši nám pomoz
a najdi si místo, kde nebudeš mít žádné trable.
Místo, kde nejsou žádné trable.
Myslíš, Toto, že takové místo existuje?
Určitě.
Ale nedá se tam dostat lodí ani vlakem.
Je to hodně, hodně daleko.
Dál než Měsíc. . .
dál než děšť. . .
Tam za tou duhou
Ve výšinách
Leží zem, o níž jsem slýchala
V ukolébavkách
Někde tam za tou duhou
Je modrý svit
Sny, jež stojí za to snít
Mohou se tam vyplnit
Někdy po hvězdách toužím
Mezi obláčky chci se probudit
Tam trable jak zmrzlina tají
Nad komíny se rozplývají
Tam mě můžeš
objevit
Někde tam za tou duhou
Je ptáků ráj
Ptáci duhu přeletět mohou
Tak proč...
nemůžu já?
Když ptáčkové mají
za duhou ráj
Tak proč
ne já?
Dobrý den.
Dobrý den, slečno.
Chci si s vámi promluvit o Dorotce.
-Co udělala? -Co udělala?
Mám pokousanou nohu!
-Ona vás pokousala? -Ne, její pes!
Ona ho pokousala?
Ne.
Ten pes je nebezpečný. Musí být utracen.
Utracen? Toto?
To nemůžete. To nesmíte!
Teto Emo! Strýčku Henry! Že jí to nedovolíte?
Ovšem že ne.
Viď, Emo?
Prosím, teto Emo!
Toto neví, že udělal něco špatného.
Já bych měla být potrestána. Pošli mě do postele bez večeře.
Jestli mi ho nedáte, vysoudím vaši farmu!
Zákon chrání před pokousáním!
Co kdyby ho měla na vodítku? Je slušný.
-Tedy k slušným lidem. -To ať rozhodne šerif.
Máte mi ho vydat. Pokud nechcete porušit zákon.
Nemůžeme nic dělat, Toto bude muset jít.
Konečně jste rozumní.
A zavřu ho sem, aby nemohl znovu zaútočit.
To nedovolím!
Běžte pryč!
Nebo vás kousnu sama!
Vy stará čarodějnice! Nedovolte jí, aby mi vzala Tota!
Mám příkaz! Dejte mi ho!
Dej ho do košíku, Henry.
-To je nápad! -Ne, strýčku Henry.
Ach, Toto!
Almiro Gulchová, to, že vám patří půlka okresu,
neznamená, že jste tu pánem!
23 let umírám touhou, vám říct, co si o vás myslím!
A teď. . .
Ale jsem křesťanka, nemůžu to říct!
Toto, pejsku!
Mám tě zpátky!
Vrátil ses!
Jsem tak šťastná!
Za chvíli se sem pro tebe vrátí.
Musíme odejít!
Musíme pryč!
PROFESOR ZÁZRAK
UZNÁVANÝ VŠEMI KRÁLOVSKÝMI RODY V EVROPĚ
PŘEČTE VÁM VAŠl MINULOST, PŘÍTOMNOST I BUDOUCNOST
ŽONGLOVÁNÍ A HÁDÁNÍ Z RUKY
Ale, ale, ale! To jsou k nám hosti.
Kdopak ty jseš?
Ne, ne. Neříkej mi to.
Tak se na to podíváme.
Cestuješ v přestrojení.
Ne, tak to není.
Jdeš na návštěvu.
Ne, také špatně.
Utíkáš z domova.
Jak jste to uhodl?
Profesor Zázrak nehádá, ale ví.
Tak proč utíkáš?
Ne, ne. Neříkej mi to.
Doma ti nerozumí. Nikdy tě neocení.
Chceš vidět jiné země. Velká města, velké hory, oceány.
Jak to, že mi umíte číst myšlenky?
Toto, to se nedělá! Nikdo ti to nedovolil.
Jen ať si dá.
Všichni psi jsou takoví.
Tak, kde jsme přestali. . .?
Nemohli bychom jet s vámi za těmi králi do Evropy?
Ty nějaké znáš? Aha, ty myslíš tohle. . .
Nejdřív se musím poradit se svou křišťálovou koulí.
Tak pojďme dovnitř. . .
Tak pojď. Něco ti ukážu.
Tak, tady.
Tady se posaď.
To je ono.
Tohle je pravá kouzelná křišťálová koule,
jakou používali kněží za dob faraónů.
Kleopatra v ní spatřila příchod Julia Caesara a Marka Antonia.
A tak dále a tak dál.
Teď, mé dítě, zavři na chvíli oči,
abych se mohl lépe spojit s nekonečnem.
Tyhle věci lze provádět jen v kontaktu s nekonečnem.
Ano, takhle.
Už je můžeš otevřít. Podívejme se do koule.
Copak to vidím? Dům s plotem. . .
a stodolu s korouhvičkou
jako běžící kůň.
To je naše farma!
Vidím ženu.
Má na sobě puntíkované šaty. Tváří se ustaraně.
To je teta Ema.
Ano, jmenuje se Emily.
Ano, správně. Co dělá?
No, nevidím to úplně přesně.
Ona pláče.
Někdo jí ublížil.
Někdo jí zlomil srdce.
Já?
Byl to někdo, koho má moc ráda.
Někdo, na koho byla hodná.
O koho se starala, když onemocněl.
Jednou jsem měla spalničky a ona byla pořád u mě.
A co dělá teď?
No, teď. . .
Co je to?
Dává si ruku na srdce!
A padá na postel!
A to je všechno. Koule se zakalila.
Myslíte si, že je jí opravdu špatně?
-Musím hned domů! -Já myslel, že pojedeš se mnou.
Ne, musím hned k ní!
Tak pojď, Toto! Honem!
Sbohem, profesore Zázraku. Moc vám děkuji!
Pojď pod střechu, Sylvestře. Bude bouřka.
Jako by se všichni čerti ženili.
Chudák holka, snad se dostane domů v pořádku.
Odvažte koně!
Kde je Hickory? Hickory!
Sakra!
Je to tornádo!
Dorotko!
Všichni do sklepa!
Henry, nemůžu najít Dorotku! Je někde venku v bouři!
Teď ji nemůžeme hledat.
Rychle do sklepa! Pospěšte si!
Teto Emo!
Strýčku Henry!
Jsme uprostřed tornáda!
Slečno Gulchová!
Toto. . .
mám takový pocit, že už nejsme v Kansasu.
Asi jsme za duhou!
Teď vím, že nejsme v Kansasu.
Jsi hodná čarodějnice, nebo zlá?
Kdo, já?
Já nejsem čarodějnice.
Jsem Dorotka Galová z Kansasu.
Tak tohle je čaroděj?
Kdo, Toto? Toto je můj pes.
Mlaskalové mě zavolali, protože nová čarodějka
shodila dům na zlou čarodějnici z východu.
Tady je dům, tady jsi ty. . .
a tohle zbylo ze zlé čarodějnice z východu.
Mlaskalové chtějí vědět, jestli jsi zlá, nebo hodná čarodějka?
Už jsem vám řekla, že nejsem čarodějka.
Ty jsou staré a ošklivé.
Co to bylo?
Mlaskalové. Smějí se, protože já jsem čarodějka.
Jsem Glinda, čarodějka ze severu.
Opravdu?
Promiň.
Ale nikdy jsem neslyšela o krásné čarodějnici.
Jenom ty zlé jsou ošklivé.
Mlaskalové jsou rádi, žes je od ní osvobodila.
Ale kdo jsou ti Mlaskalové?
Malí lidé, kteří tady žijí. Tohle je Mlaskalsko
a ty jsi jejich národní hrdinka.
Je to v pořádku. Vylezte a poděkujte jí.
Ven, všichni sem Ať jste, kde jste!
Ta slečna z nebe spadla S ní seznamte se
Z hvězdy spadla sem Přímo mezi nás
A jméno té hvězdy je, Jak říká, Kansas
Říká, že Kansas Je jméno hvězdy té
Dobré zprávy přináší
Tak poslouchejte
Když z Kansasu padala
Tak zázrak se stal
Nebyl to vlastně zázrak Poslouchejte dál
Vítr zafoukal Dům s sebou vzal
Panty ze dveří Jak sirky vyškubal
Bába měla chuť Užít si buďjak buď
Na koště naskočila Kolem domu frčela
A potom vypukla mela
Vítr dům odvál Jak ten letěl v dál
Se zlou bábou srazil se Co proto jí dal
To pro babiznu vážně Moc bledě vypadá
Vítr dům odvál Jak ten letěl v dál
Se zlou bábou srazil se Co proto jí dal
To pro zlou bábu vážně Moc bledě vypadá
Párkrát sebou škubla A zbyla jen hromada
Z té staré zlé čarodějnice
Děkujeme, každý řekne
Provedlas to moc pěkně
Zabilas ji, jak se sluší
Děkujem ti, na mou duši
Ať celá země se raduje Zlá čarodějnice mrtvá je
Bim-bam! Bába mrtvá je Která bába? Bába zlá
Bim-bam! Zlá bába mrtvá je
Vstávejte ospalci Tak vyskočte z postele
Vstávejte, bába mrtvá je
Šla tam, kam babizny jdou Do pekla přijdou
Jo-ho-ho! Slavit, zpívat jdem A zvony rozhoupem
Bim-bam! Zní veselý tón Zpívej v dur, zpívej v mol
Rozhlas vůkol Že bába mrtvá je
Jako starosta města Mlaskalova
V legendární zemi Oz
Slavnostně tě u nás vítám
Legálně však ověřit mám
-Jestli... -Jestli?
-Bába... -Bába?
Je morálně, eticky
-Duchovně, fyzicky -Fakticky a absolutně
Zcela nezvratně a nutně mrtvá
Já, koroner, tvrdím najisto
Prohlídl jsem ji naprosto
Mrtvá je dočista
A to je věc jistá
Ať je toto den nezávislosti
pro všechny Mlaskaly i s potomstvem.
Jestli bude!
Rozhlašte po celé zemi, že už je konečně po ní!
Bim-bam! Bába mrtvá je Jaká bába? Bába zlá
Bim-bam! Zlá bába mrtvá je
Vstávejte, ospalci Vyskočte z postele
Vstávejte Bába mrtvá je
Šla tam, kam babizny jdou Do pekla přijdou
Jo-ho-ho! Slavit, zpívat jdem A zvony rozhoupem
Bim-bam! Zní veselý tón Zpívej v dur, zpívej v mol
Rozhlaš, že bába mrtvá je
Jsme spolek ukolébávkářek
Ukolébávkářek Ukolébávkářek
A jménem Ukolébávkářek
Tě v Mlaskalově Vítáme
My jsme zas cech Lízátkářů
Lízátkářů Lízátkářů
A jménem všech Lízátkářů
Tě v Mlaskalově vítáme
Vítáme tě v Mlaskalově
Zapíšeš se do dějin
-Zapíšeš se -Do dějin
Oslavíme tvoje jméno
-Tvá mramorová -Bysta
-V sálech -Bude vystavena
Říkala jste, že je mrtvá.
To byla její sestra z východu.
Tahle je ze západu a je ještě horší.
Kdo zabil mou sestru? Čarodějnici z východu?
Bylas to ty?
Byla to nehoda. Nechtěla jsem nikoho zabít.
Já umím taky dělat nehody, ty malá krasotinko!
-Nezapomněla jsi na střevíčky? -Střevíčky. Ano!
Střevíčky!
Zmizely!
Rubínové střevíčky! Kde jsou?
Vrať je nebo. . .
Už je pozdě. Tady jsou a tady zůstanou!
Vrať mi moje střevíčky! Jen já je umím používat.
K ničemu ti nejsou. Vrať mi je!
Jen si je nech.
Jejich kouzlo musí být mocné, když je tak chce.
Nepleť se do toho, Glindo, nebo uvidíš!
Řeči! Tady nemáš žádnou moc.
Zmiz, než na tebe také někdo hodí dům.
Tak dobře. Já si počkám.
Teď s tebou nemůžu zatočit, jak bych si přála.
Ale radši se mi vyhýbej!
To ti radím!
Dostanu tě, krasotinko.
A toho tvého psa taky!
Už můžete vstát. Je pryč!
Je to v pořádku.
Můžete vstát.
Jak je tu cítit síra!
Znepřátelila sis zlou čarodějku.
Čím dříve se dostaneš ze země Oz, tím bezpečnější budeš.
Dala bych cokoli, abych se dostala domů.
Ale jak se dostanu do Kansasu? Stejnou cestou to nepůjde.
Ne. Jediný, kdo by to mohl vědět,
je mocný čaroděj ze země Oz.
Čaroděj ze země Oz? Je hodný, nebo zlý?
Moc hodný, ale moc záhadný.
Žije ve Smaragdovém městě, daleko odsud.
Vzala sis s sebou koště?
Bohužel ne.
Pak musíš jít pěšky.
Mlaskalové tě doprovodí na hranice Mlaskalova.
A pamatuj si, nikdy si nesundavej tyhle střevíce,
nebo budeš vydána na milost zlé čarodějce ze západu.
Jak se dostanu do Smaragdového města?
Nejlepší je jít pořád za nosem.
A pak po cestě ze žlutých cihel.
-Ale co když. . . -Jdi po cestě ze žlutých cihel.
-Sbohem! -Sbohem!
Páni!
Zmizela rychle jako se objevila!
Po cestě ze žlutých cihel
Po cestě ze žlutých cihel?
Po cestě ze žlutých cihel
Jdi, jdi, jdi Po cestě ze žlutých cihel
Musíš najít čaroděje Čaroděje ze země Oz
Čaruje, děj se co děj Tak za ním se vydej
Jestli čaroděj někde je Tak v zemi Oz, protože
Protože, protože Protože
Protože čáry provozuje
Musíš najít čaroděje Čaroděje ze země Oz
Po cestě ze žlutých cihel?
Po cestě. . .?
Ale teď kudy?
Když dovolíte, tahle cesta je pěkná.
Kdo to řekl?
Neblázni, Toto. Strašáci nemluví.
I tamhleta je pěkná.
To je zvláštní. Neukazovals jiným směrem?
Samozřejmě, lidé chodí po obou.
Takže to ty jsi mluvil, viď?
Děláš to schválně, nebo se nemůžeš rozhodnout?
To je ta potíž. Jsem hrozně nerozhodný.
Nemám mozek.
Jenom slámu.
Jak to, že mluvíš, když nemáš mozek?
Nevím.
Ale lidé bez mozku toho také hodně napovídají.
Ano, to máš pravdu.
Ještě jsme se ani neseznámili.
To ne.
Jak se máš?
-Dobře, děkuji. -Já se mám mizerně.
Je to otrava trčet tu celé dny s tyčí v zádech.
Ale to musí být hrozné nepohodlné. Můžeš dolů?
Vždyť vidíš že tu jsem. . .
Dovol, abych ti pomohla.
To je od tebe moc milé. Moc milé.
Ale nevím jak. . .
Nesrším sice zrovna nápady,
ale kdybys ohnula ten hřebík, možná bych z toho sklouzl. . .
Ano!
Tady je ze mě kousek!
Nebolí to?
Vezmu to a zase to tam vrátím.
Pane jo! To je krásné být volný!
Vyděsil jsem tě?
Myslela jsem, že jsi se zranil.
Vyděsil jsem tě?
Vůbec ne.
Myslel jsem jsem si to.
Kšá! Kšá!
Vidíš? Nevyděsím ani vrány.
Slétají se sem z dálky a smějou se mi.
Nic neumím, protože nemám mozek!
A co bys s ním dělal, kdybys ho měl?
Kdybych měl mozek, tak bych. . .
Celý den bych mohl pak S kytkama si povídat
S deštěm bych rozprávěl
Škrábal bych se na hlavě Kde myšlenky se líhnou hravé
Kdybych mozek měl
Luštil bych hádanky Těšil uplakánky
Kdyby někdo malér měl
Mohl bys vymyslet věci Druhý Lincoln byl bys přeci
Jen kdybys mozek měl
Řekl bych ti, proč leží
Moře na pobřeží
Vymyslel bych věci, o nichž nemám tušení
A pak bych se znovu Dal do přemýšlení
Už bych nebyl nicka hloupá Co jí sláma z hlavy kouká
Kámen by mi ze srdce spad
Veselil bych se a tančil Celý bych štěstím jančil
Mozek bych měl tak rád
Krásný!
Kdyby to uměli strašáci v Kansasu,
-vrány by se třásly strachy! -Opravdu?
-Kde je Kansas? -Tam, kde žiju.
Chci se tam vrátit, jdu do Smaragdového města,
aby mi čaroděj Oz pomohl.
Ty jdeš za čarodějem?
Myslíš, že kdybych šel taky, dal by mi mozek?
Možná.
Ale i kdyby ne, nebyl bys na tom hůř než teď.
-To je pravda. -Ale radši nechoď.
Rozhněvala jsem si čarodějnici.
Čarodějnici?
Nebojím se čarodějnic! Já se nebojím ničeho!
Kromě zapálené sirky.
To se nedivím.
Ale utkal bych se s celou krabičkou, kdybych měl mozek.
Nebudu ti na obtíž, nic nejím.
A nebudu do ničeho mluvit, protože nemyslím.
Vezmeš mě s sebou?
To víš, že ano!
Hurá! Jdeme za čarodějem!
-Moc dobře jsi nevykročil. -Já to zvládnu!
-Do země Oz? -Do země Oz!
Najdeme čaroděje Čaroděje ze země Oz
Čaruje, děj se co děj Tak za ním se vydej
Jestli čaroděj někde je Tak v zemi Oz, protože
Protože, protože Protože
Protože čáry provozuje
Najdeme čaroděje Čaroděje ze země Oz
Jablka!
Podívej!
Co si to dovoluješ?
Už jdeme dlouho a měla jsem hlad a
Říkal jsi něco?
-Měla hlad! -Měla hlad!
Jak by se ti líbilo, kdyby si z tebe někdo něco utrhnul?
Bože!
Zapomněla jsem, že nejsem v Kansasu.
Tak pojď, Dorotko.
Tyhle jablka přece nechceš.
Něco se ti na nich nelíbí?
Ale ne! Ona jenom nemá ráda zelené červy!
Ty!
Já ti dám jablka.
Hurá! To zabralo!
Jen si posluž.
Vždyť to je člověk!
Člověk z plechu!
Ano.
Podívej!
Říkal jsi něco?
Říkal "promazat" .
A čím?
Olejem?
Tady je.
Co mám promazat jako první?
Říkal pusu.
Druhou stranu.
Propána! Já můžu mluvit!
Promažte mi ruce, prosím. A lokty.
Tu máš.
Bolelo to?
Ne, je to nádhera.
Držel jsem ji nahoře věčnost.
Proboha!
Jak se ti to stalo?
Asi před rokem
jsem kácel strom.
A najednou začalo pršet.
A když jsem se napřáhl, zrezivěl jsem.
A už jsem tak zůstal.
Už jseš v pořádku.
Můj krk. Můj krk.
V pořádku?
Bouchni mi do hrudníku a uvidíš.
No tak, bouchni si!
Krása!
To je ozvěna!
Je prázdný.
Klempíř zapomněl na srdce.
Ty nemáš srdce?
Nemám.
Jen prázdno.
Když jsi prázdná schránka pouhá Marná je každá tvá touha
Stojíš stranou jen
Jenomže já jasně cítím Že bych mohl člověkem býti
Jen kdybych srdce měl
Byl bych něžný, milý, hravý A mimořádně citlivý
Lásce a umění bych rozuměl
S vrabčáky bych si notoval S Amorem se bratříčkoval
Kdybych srdce měl
Představ si mě Na balkóně
A zeshora hlas zašeptá
Jsi to ty, Romeo?
Slyším ho bít
Chci snít!
Všechny city okusit Žárlivý i oddaný být
A nestát stranou jen
Zůstal bych křepký, mladý Uzavřel bych si ho tady
Kdybych srdce měl
-Jseš v pořádku? -Jsem ještě trošku zarezlý.
Bože!
Bylo to krásné!
Víš co,
mohl bys jít s námi.
Aby ti dal čaroděj Oz srdce.
Řekl bych, že mi ho čaroděj nedá.
Ale to víš, že dá!
Musí!
Vždyť jdeme takovou dálku.
Tomu říkáš dálka?
Vždyť jsi teprve vyšla!
Tak vy pomáháte té slečince, pánové?
Radši od ní běžte pryč.
Jinak si tebou vycpu matraci!
A z tebe!
Z tebe si udělám včelín!
Strašáku! Chytej!
Oheň! Já hořím! Já hořím!
Já se jí nebojím.
Půjdu s tebou k čarodějovi. A nejen pro mozek.
Vycpat se mnou matraci!
Doprovodím tě k čarodějovi. A nejen kvůli srdci.
Včelín. Pchá!
Jen ať si to zkusí! Něco uvidí!
Jste nejlepší přátelé, jaké jsem měla.
Zvláštní, mám dojem, jako bych vás znala odjakživa.
-Ale to není možné, že ne? -Asi ne.
Nebylas u toho, když mě nacpali a sešívali.
A já jsem tam rezivěl pěkně dlouho.
Kdybych si tak vzpomněla!
Ale to nevadí.
Teď se známe.
-To je pravda. -Známe se.
-Do země Oz? -Do země Oz!
Najdeme čaroděje Čaroděje ze země Oz
Čaruje, děj se co děj Tak za ním se vydej
Jestli čaroděj někde je Tak v zemi Oz, protože
Protože, protože Protože
Protože čáry provozuje
Najdeme čaroděje Čaroděje ze země Oz
Ten les se mi nelíbí.
Je temný a stašidelný!
Já tomu nerozumím,
ale řekl bych, že bude čím dál tmavší.
Myslíš, že narazíme na divou zvěř?
Je to možné.
Zvířata, co žerou slámu?
Snad, ale spíš to budou lvi, tygři a medvědi.
-Lvi! -A tygři?
A medvědi!
Lvi, tygři a medvědi! Ó, ne!
Lvi, tygři a medvědi!!
Ó, ne!
Lvi, tygři a medvědi! Ó, ne!
Tak pojďte!
Kdo půjde první?
Utkám se s oběma, jestli chcete.
Porazím vás s packou za zády!
Na jedné noze!
Se zavřenýma očima!
Tys na mě vytáhl sekyru?
Chceš si to rozdat?
-Nech nás na pokoji. -Bojíš se, co?
Bojíš, jo?
Jak dlouho vydržíš v té konzervě čerstvý?
No tak, vstaň a bojuj, ty rozklepaný plechu.
Ruce vzhůru, ty rozsypaná kupko sena!
To už je moc, lve.
Dej mu za vyučenou.
A proč to neuděláš sám?
Já ho sotva znám.
Tebe dostanu, ty vořechu!
Že se nestydíš!
Proč jsi to udělala? Já ho nekousl.
Ne, ale chtěl jsi.
Vytahuješ se nejen na strašáka, ale i na malé pejsky.
Ale nemusíš mě proto mlátit.
Teče mi krev z nosu?
Samozřejmě že ne.
Ty toho naděláš!
Nediv se, když si dovoluješ na slabší. . .
Jsi jen velký zbabělec!
Máš pravdu, jsem zbabělec!
Nemám vůbec odvahu.
Bojím se i sám sebe!
Vidíte ty kruhy pod očima?
Už týdny jsem nespal.
Zkus počítat ovečky.
To nepomáhá. Bojím se jich.
To je zlé.
Myslíš, že mu čaroděj pomůže?
Proč ne.
Pojď s námi.
Jdeme za čarodějem. Aby mu dal srdce.
-A jemu mozek. -Mohl by ti dát odvahu.
Nebudete se stydět ve společnosti zbabělého lva?
Já bych se styděl.
To víš, že ne.
Jéé, to je od vás vážně hezké.
Už se to prostě nedá snést.
Teď už to bude v pořádku.
Čaroděj to spraví.
Už to trvá tak dlouho.
Musím vám říct, jak se cítím.
Tak jdeme!
Je to vážně smutné, dámo Když odvahy vám není dáno
Aspoň špetku bych bral
Chrabrost u mě neuvidíš V tom nejsem lev, ale myš
Špetku kuráže bych bral
Tohle musím přiznat hned Lvem jsem jenom na pohled
Osud se mnou zamával
-Chci jak vichřice útočit -Jak ještěrka hbitě skočit
Každý příklad vyřešit
Jestli ten čaroděj čaruje Na co se těšit máš...
Vyčaruje mi mozek
-Srdce -Domov
Kuráž!
Najdeme čaroděje Čaroděje ze země Oz
Čaruje, děj se co děj Tak se za ním vydej
Jestli čaroděj někde je Tak v zemi Oz, protože
Protože, protože Protože
Protože čáry provozuje
Najdeme čaroděje Čaroděje ze země Oz
Tak ty si nedáš pokoj, co?
Teď teprve uvidíš!
O tebe se postarám hned.
Až získám rubínové střevíčky,
budu nejmocnější v zemi Oz!
A teď, má krasavice,
tady pro tebe něco mám.
Je v tom jed.
Ale lahodí to oku a příjemně to voní!
Máky.
Máky je uspí.
Spát...
Teď budou spát.
Tamhle je Smaragdové město!
Už tam skoro jsme! Konečně!
Je krásné, že? Přesně jak jsem si myslela.
Musí to být skvělý čaroděj, když bydlí v takovém městě.
Na co čekáme?
-Pospěšme si! -Ano, poběžme!
Pojďme! No tak!
Rychle!
Podívejte!
Poběžte!
Podívejte se! To je krása!
Smaragdové město!
Co se to děje?
Co je to?
Už nemůžu běžet. Jsem tak ospalá.
Dej nám ruce. Potáhneme tě.
Ne, prosím.
Musím si na chvíli odpočinout.
Kde je Toto?
Teď nemůžeš spát. Už jsme blízko.
Neplač, nebo zase zrezivíš!
Když tak nad tím přemýšlím, dám si taky dvacet.
Nezačínej i ty!
Musíme nést Dorotku!
Nevím, jestli to zvládnu, ale zkusíme to.
Podívej se! To je strašné!
Plecháči, pomoz mi.
To je strašné!
Ani s ní nehnu! To musí být nějaké kouzlo!
Zlá čarodějka! Co budeme dělat?
Pomoc! Pomoc!
Tady nemá cenu křičet.
Nikdo tě neuslyší! Pomoc! Pomoc!
Pomoc!
Sněží!
Ne, to není sníh!
Ale ano!
Možná nám to pomůže!
Ale to nemůže pomoct!
Pomáhá to!
Dorotko, ty ses probudila!
Neobvyklé počasí, co?
Podívej. Už zase zrezivěl.
-Dej mi olejničku! -Tu máš.
-Je rezavý. -Tady.
-Rychle!
Sakra! Sakra!
Někdo té holce vždycky pomůže!
Boty sem, boty tam, já už si s ní poradím.
Nikdo mě nezastaví.
Rychle odsud.
Podívejte! Smaragdové město je blíž a blíž!
Z lesa ven Tma zmizela
Noc ta tam je
Vyšli jste na světlo Ven na slunce
Tak směle dál K té nádheře
Tvář k zemi Či k nebi upřete
Honem Dech zadržte
Nadějí dejte se vést
Vykročte k bráně Ta se otevře
K Smaragdovému městu, Rychlostí blesku!
Z lesa ven Tma zmizela
Noc ta tam je
Vyšli jste ven Na slunce
Vykročte k bráně A ta...
...se otevře
Otevře se
Kdo to zvonil?
-My! -Neumíte číst?
-Co? -Tu ceduli!
-Jakou? -Na dveřích!
Máte ji přímo před nosem!
"Zvonek mimo provoz.
Prosím klepejte. "
No, to už je lepší!
Tak, co vás sem přivádí?
Jdeme za čarodějem!
Za čarodějem?
Velkého Oza nemůže nikdo vidět!
Velkého Oza ještě nikdo neviděl!
Ani já jsem ho neviděl!
Tak jak víte, že nějaký je?
Protože je. . .
Zdržujete mě!
Prosím, pane.
Posílá mě za ním hodná čarodějka ze severu.
Dokaž to!
Dala jí tyhle střevíčky.
To je ona!
Ježkovy voči!
Proč jsi to neřekla hned?
To je jiná řeč!
Pojďte dál!
Drožka!
To přesně potřebujete! Zaveze vás, kam budete chtít!
-Vezmete nás k čarodějovi? -K čarodějovi?
Samozřejmě. Ale nejdřív vás zavezu na místo,
kde se dáte do kupy.
Děkujeme mnohokrát!
Už jsme tak dlouho na cestě a jsme opravdu unavení. . .
Co je to za koně?
-Takového jsem neviděla! -A taky už neuvidíš.
Takový je jen jeden.
Je to kůň, který mění barvy, jistě jsi o něm slyšela.
Cha-cha! Ho-ho!
A navrch tralala
Tak smějeme se celý den V té šťastné zemi Oz
Bzz-bzz! Cvrliky!
A k tomu ó la-la
Tak cvrček dělá celý den V té šťastné zemi Oz
Vstáváme v poledne Vjednu se do práce pustíme
Hodinku máme na oběd A ve dvě končíme
Zábava!
Cha-cha! Ho-ho-ho!
A navrch tralala
Tak smějeme se celý den V té šťastné zemi Oz
Cha-cha! Ho-ho-ho!
Cha-cha-cha-cha!
Tak smějeme se celý den V té...
MYTÍ A ČlŠTĚNÍ A Spol.
V té šťastné zemi Oz
Šup sem Šup tam
Přidáme trochu slámy
A budeš pořád krásný, mladý V té šťastné zemi Oz
Leštíme Svištíme
Ať jsi z bronzu nebo z plechu
Brzy budeš jako nový V té šťastné zemi Oz
Uděláme ďolíčky Nemrač se chvíli
Co s barvou očí Aby se k šatům hodily?
Zábava!
Budliky Budliky
Drápky nabrousíme
Tady se v tom vyznají V té šťastné zemi Oz
Takhle se smějem celý den V té šťastné zemi Oz
Tak se smějeme celý den Cha-cha-cha
V té šťastné zemi Oz
Kdo je to?
Čarodejnice!
Sledovala nás sem!
"Vzdej se, Dorotko. "
Kdo je Dorotka?
-Čaroděj nám to vysvětlí! -Za čarodějem!
Bože! Co budeme dělat?
Pospěšme si za čarodějem!
Klid! Všechno je v pořádku.
Nechte toho. . .
Je to v pořádku! Všechno je v pořádku!
Velký a mocný Oz má vše pevně v rukou.
Doufám.
Můžete jít domů! Není se čeho bát!
Běžte odsud. Tak běžte! Jděte domů.
Chceme vidět čaroděje. Všichni čtyři.
Nikdo nesmí vidět Velikého Oze! Nikdo a nikdy!
Prosím! Je to moc důležité.
Dal jsem si udělat trvalou.
Nikdo a nikdy!
Ale to je Dorotka!
Od čarodějky?
Tak to je něco jiného.
Počkejte tady. Já vás ohlásím.
Slyšeli jste to? On nás ohlásí.
-Budu mít mozek! -Už slyším tlukot srdce.
Budu doma na večeři.
Za hodinu budu králem lesa.
Ať žije král!
Až budu lesa král
Ne královna
Ne vévoda
Ne princ
Můj královský lesní šat
Bude ze saténu
Ne z bavlny
Ne z hedvábí
Až budu jídlo chtít Rybu či slepici
Zavrčím!
Zamručím velice
Pak k poctě mojí Stromy se skloní
Hory zahučí I ten skot zabučí
A vrabčák frnkne v dál
Až já
Až já budu král
Zajíc vysekne pukrle ladné
Veverka na kolena padne
Ocasem zamrskám
Zlost najevo dám
Zuřit budu dál
Až já
Až já budu král
Jen král
Vládce všehomíra
Vládce
Všehomíra
Kdybys byl král, bál by ses něčeho?
Nikoho, ničeho!
-Ani nosorožce? -Ani na rohožce!
-A co takhle hroch? -To je měkkej hoch.
-A co potkat slona? -Ten ať zůstane doma!
-Kdyby to byl brontosaurus? -Zahnal bych ho až do Rus!
-Jak? -Jak?
Kurážně!
Co dělá z otroka krále? Kuráž!
Co nutí vlajku na stožáru vlát? Kuráž!
Co nutí slona zatnout kly. . .
. . .v mlze dál jít v prachu cesty?
Čím si muškát uchová vůni?˙˙ Kuráží!
Co ze sfingy sedmý div světa činí? Kuráž!
Proč úsvit se jak blesk zjeví?
Má kuráž!
Proč Hotentót táhne hot?
"Aprikósy" mají kozy?
Proč je mají, a já ne?
-Mají kuráž! -Tys to řekl!
Čaroděj říkal, ať jdete pryč!
Pryč?
Vypadá to, že jsme šli takovou dálku zbytečně.
A já se tak těšila,
že už budu brzy doma.
Nebreč. My tě k čarodějovi dostaneme.
To tedy ano.
Teta Ema na mě byla tak hodná,
a já si toho nevážila.
Utekla jsem a moc jí ublížila.
Profesor říkal, že je nemocná.
Možná umírá. . .
A je to moje vina.
To si nikdy neodpustím.
Nikdy, nikdy, nikdy.
Prosím, už neplač.
Nějak tě k čarodějovi dostanu.
No tak. Taky jsem měl tetu Emu.
Počkejte, lidičky.
Víte, já toho čaroděje nechci zas až tak vidět.
Počkám na vás venku.
-Co se děje? -Už se zase bojí.
Copak nevíš, že ti čaroděj dá odvahu?
Měl bych ho strach požádat.
Tak ho požádáme my.
Stejně radši počkám venku.
Proč? Proč?
Protože se pořád bojím!
-Co se stalo? -Někdo mě tahá za ocas.
To jsi ty sám.
Hele.
No tak.
Pojďte dál!
Řekněte mi, až to skončí!
Podívejte na to!
Já chci domů!
Jsem Oz,
Veliký a Mocný!
Kdo jste vy?
Když dovolíte,
já jsem Dorotka,
malá a pokorná.
Přišli jsme se zeptat. . .
Ticho!
Jémináčku!
Veliký a Mocný čaroděj Oz ví,
proč jste přišli.
Přistup blíže,
Plecháči!
Ty se odvažuješ přijít si ke mně pro srdce?
Ty rozvrzaná, rozklepaná
hromado starého plechu?!
Ano, pane.
Ano, Ctihodnosti.
Víte,
když jsme sem šli po cestě ze žlutých cihel. . .
Ticho!
A ty, Strašáku,
máš tu drzost žádat mě o mozek,
ty balíku dobytčí podestýlky?!
Ano, Ctihodnosti. Teda, Excelence.
Chci říct, Vaše Čarodějnictvo!
Dost!
A teď ty, Lve!
No?
Měl byste se stydět!
Takhle ho vyděsit, když si přišel pro pomoc!
Ticho,
ty skrčku!
Dobrotivý Oz milerád vyhoví vašim žádostem.
Cože? Co to říkal?
Co to říkal?
Ale předtím musíte dokázat, že jste toho hodni,
splněním malého úkolu.
Přineste mi koště čarodějnice ze západu.
Ale to ji budeme muset zabít.
Přineste mi její koště,
a já vyhovím vašim žádostem.
A teď jděte!
Ale co když zabije ona nás?
Jděte!
STRAŠIDELNÝ LES HRAD ČARODĚJKY - 1 MÍLE
BÝT TEBOU, ŠLA BYCH ZPÁTKY!
"Být tebou, šla bych zpátky. "
Určitě tu jsou všude strašidla.
To je k smíchu!
Strašidla! To je směšné.
Ty nevěříš na strašidla?
Ne. Proč. . .
Jseš v pořádku?
Věřím na strašidla.
Věřím, věřím, věřím.
Věřím na strašidla. Ano, ano, ano!
Než s vámi skončím, budeš věřit ještě víc.
Vemte svou armádu a přiveďte mi tu holku s tím psem.
Chci ji živou. Ostatní jsou vaši.
Nebudou dělat žádné problémy.
Poslala jsem napřed hmyz, aby ztratili chuť do boje.
A pozor na ty střevíčky. Ty chci ze všeho nejvíc.
A teď leťte!
Přineste tu holku i se střevíčky!
Pomoc! Pomoc!
Jděte pryč!
Toto! Toto! Pomoc!
Pomoc! Pomoc! Pomoc!
Co se ti stalo?
Utrhli mi nohy a hodili je tamhle!
Potom mi urvali tělo hodili ho zase tam!
To jseš všechno ty?
Dostals zabrat.
Dejte mě dohromady. Musíme najít Dorotku!
Tak ukaž.
Jaký roztomilý pejsek.
A ty, drahá.
Jaké nečekané potěšení.
Je to od tebe milé, žes mě přišla navštívit.
Co chceš udělat s mým psem? Vrať mi ho!
Však se dočkáš, krasotinko.
Dočkáš se.
Prosím, vrať mi mého psa.
Jistě, jistě.
Až mi dáš střevíčky.
Čarodějka mi to zakázala.
Tak dobrá.
Hoď ten košík do řeky.
Ne! Dám vám ty střevíčky, jen mi vraťte Tota!
Hodná dívenka.
Věděla jsem, že dostaneš rozum!
Promiňte! To jsem nebyla já. Vrátíte mi pejska?
Ne! Jsem to ale blázen. Mělo mě napadnout,
že ty střevíčky nepůjdou sundat,
dokud jsi naživu.
Ale to nebude problém. Jen jak na to?
Takové věci se musí dělat opatrně,
nebo se zničí kouzlo.
-Utíkej, Toto! -Chyť ho, hlupáku!
Utíkej, Toto!
Utekl!
Ale ty mi neutečeš!
K čertu s tebou i s tím psem!
Přineslas mi víc škody než užitku.
Ale brzy bude po všem!
Vidíš to?
Tolik ti ještě zbývá života.
A není to dlouho, krasotinko.
Nemůžu na ty boty čekat věčně!
Já se bojím.
Já se bojím, teto Emo!
Kde jsi?
To jsem já. Teta Ema.
Všude tě hledáme. Kde jsi?
Jsem tady, v zemi Oz.
Zavřená v hradě čarodějnice
a snažím se dostat k tobě domů, teto Emo!
Teto Emo, neodcházej!
Mám strach!
Vrať se!
"Teto Emo! Vrať se! "
Já ti dám tetu Emu, krasotinko!
Podívejte! To je Toto!
Kde se tu bereš?
Vy to nechápete?
Přišel, aby nás dovedl k Dorotce.
Tak pojďme!
Doufám, že mi vydrží síly.
Já doufám, že ti vydrží ocas.
Co to je?
Hrad zlé čarodějnice!
-Dorotka je tam? -Nemůžu na to ani pomyslet.
-Musíme ji zachránit. -Teď neplač.
Nemáme olejničku a vržeš už tak dost.
Kdo je to?
-Mám plán, jak se dostat dovnitř. -Skvělě. On má plán.
-A ty nás povedeš. -Jo.
-Já? -Ano, ty.
-Já ji mám zachránit? -Správně.
Tak dobře, půjdu tam pro Dorotku.
Čarodějnici,
stráže, všechny je roztrhám na kousky.
Možná to nepřežiju, ale půjdu tam.
-Od vás chci jen jedno. -A co to je?
Rozmluvte mi to.
-Nikam! -Ne.
-Počkejte. -Dělej!
Mám jiný nápad.
Myslíte, že je slušné, takhle tam vtrhnout?
Kam teď?
Tamhle!
Napřed se přesvědčíme. Dorotko, jsi tam?
To jsme my!
Ano!
To jsem já! Zavřela mě tu!
Musíme ji dostat ven! Otevřete!
Pospěšte si! Prosím!
Hodiny jsou skoro prázdné!
Uhněte!
Věděla jsem, že přijdete! Já to věděla!
Rychle, nemáme času nazbyt!
Už jdete?
O tom nemůže být ani řeči.
Večírek teprve začal.
Jsme v pasti. Jako myši. . .krysy!
Výborně. Ale ještě jim neubližujte.
Necháme je, ať si o tom popřemýšlí.
Chyťte je!
Zastavte je, hlupáci!
Chyťte je!
Tamhle jsou! Už je máme!
Půlka půjde tudy, druhá tudy.
Rychle! Rychle!
Kudy teď?
Tudy. Pojďte!
Zpátky!
Tak!
Čáry máry, pod kočáry!
Mysleli jste si, že mě přechytračíte?
Nejdříve přijdete na řadu vy tři a potom ona.
A ten její prašivý čokl!
Co takhle ohýnek, Strašáku?
Pomoc! Já hořím!
Nech tu vodu na pokoji!
Ty fracku! Cos to udělala?
Rozpouštím se!
Co je tohle za svět!
Koho by napadlo, že hodná holka jako ty
může zničit mou krásnou špatnost?
Pozor!
Umírám.
Je mrtvá. Tys ji zabila.
Nechtěla jsem ji zabít.
Opravdu ne.
To jenom, protože hořel.
Ať žije Dorotka! Zlá čarodějnice je mrtvá!
Sláva Dorotce!
Čarodějnice je mrtvá!
Koště.
-Můžu si ho vzít? -Prosím. Vem si ho.
Děkuju mockrát!
Řekneme čarodějovi, že zlá bába je mrtvá!
Čarodějnice je mrtvá?
Mám věřit svým očím?
Proč jste se vrátili?
Prosím, pane. Splnili jsme úkol.
Přinesli jsme koště zlé čarodějnice.
Rozpustila se.
Vy jste ji rozpustili? Opravdu vynalézavé.
Ano, pane.
Jestli dovolíte, měl byste splnit svůj slib.
Ne tak rychle.
Musím si to promyslet.
Jděte pryč a vraťte se zítra.
Zítra?
Ale já chci domů teď hned!
Už jste měl spoustu času.
Nechtějte rozhněvat Velikého a Mocného Oza!
Říkal jsem, vraťte se zítra!
Kdybyste byl veliký a mocný, dodržel byste slib.
Ty se odvažuješ kritizovat Velikého Oza?
Nevděčné stvoření!
Považujte za štěstí, že vás přijmu již zítra,
a ne za 20 let!
Veliký Oz promluvil!
Nevšímejte si toho muže za závěsem.
Veliký a. . . Oz promluvil.
Kdo jste vy?
No, já jsem Veliký a Mocný čaroděj Oz.
Vy?
Nevěřím vám!
Ale je to pravda. Žádný jiný čaroděj není.
Podvodníku!
Ano, jsem podvodník.
Jste moc špatný člověk!
Ne, má drahá. Jsem dobrý člověk.
Jen jsem špatný čaroděj.
A co to srdce pro Plecháče?
A odvaha pro Lva?
A mozek pro Strašáka?
Mozek může mít každý. Je to běžná věc.
Každé stvoření, co se plazí po zemi,
každá mořská potvora má mozek.
Tam, odkud pocházím, máme univerzity,
kam lidé chodí, aby se stali mysliteli.
Vymýšlejí hluboké myšlenky a nemají víc mozku než ty.
Ale mají jednu věc, kterou ty nemáš. Diplom.
A proto, z úřední moci, která mi byla svěřena
Universitou Comittettus Pluribus Unum,
ti uděluji
čestný titul MouDr.
MOUDr?
Doktor moudrologie.
Součet odmocnin dvou stran trojúhelníku
se rovná odmocnině zbývající strany.
Páni! To je nádhera.
Mám mozek!
Jak vám poděkovat?
A co se týče tebe, můj příteli. . .
Jsi obětí narušeného myšlení.
Trpíš představou, že když utíkáš před nebezpečím,
nemáš odvahu. Pleteš si odvahu s moudrostí.
Tam, odkud pocházím, máme muže, kterým říkáme hrdinové.
Jednou za rok vyndají svou statečnost z almary
a procházejí se s ní po ulicích.
A nemají víc odvahy než ty.
Ale mají jednu věc, kterou ty nemáš. Medaile.
A proto ti
za neobyčejné zásluhy a příkladnou srdnatost
v boji proti zlým čarodějnicím
uděluji Trojitý kříž.
Stáváš se členem Legie statečných.
Přátelé, nemám slov.
A ty, můj pozinkovaný příteli, chceš srdce.
Můžeš být šťastný, že žádné nemáš.
Srdce není praktické. Dá se zlomit.
Stejně bych ho chtěl.
Tam, odkud pocházím, jsou lidé, kteří dělají dobré skutky.
Říká se jim filan. . .
Lidumilové. A jejich srdce nejsou větší než to tvoje.
Ale mají jednu věc, kterou ty nemáš. Dobrozdání.
Proto, vzhledem k tvé laskavosti,
je mi potěšením předat ti
malou upomínku našeho uznání a náklonnosti.
A pamatuj, můj citlivý příteli,
že velikost srdce se neposuzuje podle toho, jak miluješ,
ale jak tě milují ostatní.
Tiká!
Slyšíte! Ono tiká!
Přečtěte si to, "odvaha" .
Tak je to pravda! Je to pravda!
Je to všechno moc krásné.
Počkat! A co Dorotka?
Ano, co Dorotka?
Dorotka je na řadě.
Nemyslím si, že tam zbylo ještě něco pro mě.
Nutíte mě k zásadnímu rozhodnutí.
Aby se Dorotka mohla vrátit do Kansasu, musím ji tam vzít.
A uděláte to?
Ale jste na to dost chytrý?
Dítě, tos mě ranila!
Jsem starý Kansasan,
narozen na Divokém západě,
nejlepší vzduchoplavec zábavního parku Svět Zázraků.
Až do dne, kdy jsem předváděl své stratosférické umění,
jaké ještě nikdo nikdy nezkusil,
a stala se mi nehoda.
Balón se už do parku nevrátil.
Skutečně?
Nebál jste se?
Mluvíš s mužem, co se smál smrti do tváře,
vysmíval se zkáze, chechtal se katastrofám.
Najednou se vítr změnil
a balón doletěl do tohoto vznešeného města,
kde jsem byl prohlášen Ozem, prvním čarodějem "De Lux" !
Doba byla zlá, tak jsem tu práci práci přijal,
ale nechal jsem si balón pro případ rychlého úniku.
A v tom balóně se, Dorotko,
vrátíme do země E pluribus unum.
Drazí přátelé!
Teď uvidíte, co jste ještě nikdy
předtím neviděli.
Já, čaroděj per ardua ad alta
se chystám na riskantní
a technicky náročnou cestu
do vnější stratosféry!
Abych se tam sešel
se svými bratry čaroději.
A teď nařizuji, aby než se vrátím,
pokud se vůbec vrátím,
aby vám místo mě vládl Strašák,
z titulu neobyčejného mozku,
za pomoci Plecháče, na základě jeho úžasného srdce
a Lva, pro jeho odvahu.
Poslouchejte je jako mě.
Děkuji vám.
Vrať se!
Počkejte. Hned se vrátím.
Chyťte toho psa!
To je neuvěřitelný průběh. To je absolutně nečekané!
Odlet je zmařen!
Vraťte se!
Neodlétejte beze mě! Prosím, vraťte se!
Nemůžu! Nevím, jak to funguje!
Sbohem, přátelé!
Sbohem!
Teď už se nikdy nedostanu domů.
Tak zůstaň s námi, Dorotko.
Máme tě rádi.
Nechceme, abys odešla.
To je od vás hezké,
ale tohle není Kansas.
Teta Ema se musí trápit, co se mi stalo.
Strašáku, co mám dělat?
Podívej!
Ona ti pomůže!
Pomůžete mi? Dokážete to?
Už nepotřebuješ ničí pomoc.
Vždy bylo v tvé moci vrátit se do Kansasu.
Opravdu?
Proč jste jí to neřekla?
Protože by mi nevěřila. Musela na to přijít sama.
Na co jsi přišla, Dorotko?
Já myslím, že
nestačilo jenom chtít vidět tetu a strýčka.
Až budu zase hledat to, po čem touží moje srdce,
nebudu to hledat jinde než u nás doma,
protože jestli to není tam,
tak mi to nikdy nechybělo.
Je to tak?
Přesně tak.
Vždyť je to jasné! Mělo mě to napadnout.
Měl jsem to cítit v srdci.
Ne, musela na to přijít sama.
A teď tě tvé kouzelné střevíčky odnesou domů.
-Tota taky? -Tota taky.
-Hned? -Kdykoli chceš.
Bože.
To je tak krásné, že to nemůže být pravda!
Bude moc těžké se s vámi rozloučit.
Mám vás všechny ráda.
Sbohem, Plecháči.
Neplač.
Nebo zase zrezivíš.
Na, tady máš olejničku.
Sbohem.
Teď vím, že mám srdce,
protože mě bolí.
Sbohem, Lve.
Víš, nezlob se,
ale bude mi chybět, jak jsi křičel o pomoc,
než jsi našel odvahu.
Bez tebe bych ji nikdy nenašel.
Ty mi budeš scházet nejvíc.
Už jsi připravena?
Rozluč se, Toto.
Ano, jsem připravena.
Tak zavři oči
a třikrát zaklepej podpatky
a v duchu si mysli
"Nejlépe je mi doma.
Nejlépe je mi doma. "
Nejlépe je mi doma.
Probuď se, zlato.
Dorotko, drahoušku. To jsem já.
Teto Emo, to jsi ty!
-Ano, zlato. -Haló! Je někdo doma?
Slyšel jsem, že jednu holčičku vzala. . .
Už je v pořádku.
Má jen pěknou bouli.
Mysleli jsme už, že od nás odejde.
Ale já od vás odešla. To je to.
Snažila jsem se dostat domů!
Teď klidně lež.
To byl jen zlý sen.
Poznáváš mě?
Starej kámoš Hunk.
A mě,
Hickoryho?
Na mě jsi nezapomněla?
To nebyl sen,
ale skutečnost.
A ty a ty a ty
a vy taky.
Ale nemohlo se to stát, že ne?
Člověku se zdávají takové nesmysly. . .
Ne, teto Emo, tohle bylo opravdové.
Pamatuji si, že něco nebylo hezké, ale
většina byla nádherná.
Ale stejně jsem všem říkala, že se chci vrátit domů.
A oni mě sem poslali.
To mi to nikdo neuvěří?
To víš, že ti věříme, Dorotko.
Hlavně, že jsme doma, Toto!
Doma!
A tohle je můj pokoj
a vy tu všichni jste.
A já už od vás nikdy, nikdy neodejdu,
protože vás mám všechny ráda.
Teto Emo,
nejlépe je mi doma!
Titulky: JIWA Přečasoval: Baudelaire
www.titulky.com