превод по слух: maishka
ДАТЧАНКАТА
Моля? - Казах, не искате ли да можете
да рисувате като съпруга си. Сигурно сте много горда с него.
Как върви? - Много добре.
Или пък невъзможно.
Стига, бъди добре, поне се съгласиха да видят работата ти.
Само защото беше пиян. А ти се забавляваше безкрайно.
Не е вярно.
Не твърдя, че Макларън е най-добрият пейзажист в Дания.
Но? - Той е първият.
Тихо, хората спят. - Извинете.
КОПЕНХАГЕН, 1926
Знаеш ли кое време е?
Време да се връщаш в леглото? - Не.
Готова съм да започна работа.
Герда? - Какво?
Лицето ти... Мислиш, че не мога да ти устоя ли?
Искаш ли да ми устоиш?
Не, но искам да ме помолиш мило. Това е, което искам.
Герда Вейнар,
мой живот,
моя съпруга.
Добър ден. - Г-н Вейнар.
Айнар Вейнар. Не се притеснявай от него.
Той има очи само за една жена.
Срамната ми тайна излезе наяве.
И така, вие двамата кога ще ме дарите с кръщелник?
Ула, ти си атеистка. - Пробвал ли си да пиеш сурови яйца?
Не. - Опитай, заради мен.
Опитвам се. - Опитай се по-сериозно. Както и да е.
Какво правиш тук днес? Мислех, че приключи миналата седмица.
Исках да проверя рисунката на задното платно за сцената с бурята.
И да дам на Герда малко лично пространство.
А, при нея има свенлив модел.
Нали знаеш, че аз съм следващата? - Да, чух за това.
Аз няма да съм свенлива. - Не бих си и помислил.
За мен ще й трябват всичките и цветове боя.
Главата нагоре.
Искам да кажа, че благодаря за това, че днес сме сами.
Дано съпругът ви да няма нищо против. - Ни най-малко.
Забелязах, че присъствието му тук ви кара да се чувствате неудобно.
Не е нищо лично. - Често се случва.
Трудно е мъж да бъде наблюдаван от жена.
Жените, разбира се, са свикнали, но
за един мъж да се остави
на погледа на една жена
е доста неудобно.
Макар че, вероятно, от това може да се извлече известно удоволствие.
Щом се превърнеш в...
обект.
Седни. Добро момиче.
Добро утро. - Добро утро.
Е?
Перфектно.
Почти.
Късмет! - Довиждане.
Всичко е само портрети.
Това лошо ли е?
Не и само по себе си.
Този тип работи не са изцяло по моята...
Герда, не смятам, че който и да е от нас ще спечели,
ако ги изложим.
Това не е оценка на уменията си.
Съгласен съм с Айнар, че би могла да станеш първокласен живописец,
ако намериш правилната тема.
Как мина? - Добре.
Най-накрая успях да улуча цвета за снега.
Богенвайлер.
Не зная как успява да рисува едно и също нещо отново и отново.
Просто още не съм свършил с... Герда?
Ако обичаш повече на говори на Расмусен за мен.
Моята работа си е моя работа.
Ти не се бъркай. - Герда.
Дойде ми. - Съжалявам.
Наистина ли? - Разбира се.
Знаеш, че съжалявам.
Можеш ли да ми помогнеш за нещо?
Каквото кажеш. - Ула има извънредна репетиция.
Пак отмени ангажимента.
Ще позираш ли с чорапите и пантофките й?
Толкова съм назад, че не зная как ще успея навреме за премиерата й?
Ще го направя. Разбира се, че ще го направя.
Там са.
Спри. Не сега.
За малко да ги съдере.
Палавник.
На обратно ги слагаш.
Значи няма прозорец за това позиране?
Елегантни са, нали? - Не мисля, че ще ми станат.
Е, правиш всичко по силите си.
Сега ми трябва роклята. - Не.
Трябва да видя как изглежда. - Не, Герда, няма да я облека.
Ами, аз не те и моля.
Просто се отпусни.
Колкото по-рано започна, толкова по-рано ще свърша.
Здравейте.
Не се тревожи, скъпи мой.
Ще те наречем...
Лили.
Каква концентрация.
Понякога си мисля, че ще се плъзнеш в картината и ще изчезнеш
в тресавището.
Като хвърчилото на приятеля ти, като деца.
Ханс. - Да, Ханс.
Сигурно още седи на онази скала
и сърцето му тръпне. - Недей.
Всъщност, той има галерия в Париж.
Пробутва старите майстори на богати американци.
Е, няма защо да се тревожим за Ханс. - Не, няма защо.
Не исках да те смущавам. - Няма нищо. Приключих.
Не се тревожи, аз няма да изчезна в тресавището.
Тресавището е в мен, глупаче.
Какво? - Не мога ли да погледам
как жена ми се съблича?
Това е лен. - Изключително проницателно.
Не, не, остави я.
Красота.
Може да ти я дам да я поносиш.
Може пък да ми хареса.
Имаш ли нещо да ми казваш?
Има ли нещо, което искаш да научиш? - Не. Аз съм ти жена.
Аз знам всичко.
С онези двамата ей там,
и с двамата... Но не едновременно.
О, женените хора толкова прекрасно лесно се шокират.
Не само се правим на шокирани, защото това те насърчава.
Затова ще сте единствената женена двойка на моето парти за творците.
В никакъв случай. Тя може да дойде и сама.
Герда без ескорт? Ще бъде голям скандал.
Герда обича скандалите. Вижте я как се облича.
И си показва глезените. - Не мисля, че ще покваря някого
с това, че ми е видял глезените. - С мен се случи.
Първия път, аз излизах от академията, а тя седеше на стъпалата
изложила на показ въпросните глезени.
И всъщност, тя ми предложи.
Вярно ли е? - Казах "здравей", а той се изчерви.
Беше много свенлив, така че аз го поканих да излезем.
А ти си приел? - Тя ме принуди.
Изглеждаше толкова уверена. - Бях уверена.
И все още съм. - Моля ви, спрете и двамата.
Какво те привлече в него? - Не зная.
Но отидохме да пием кафе и след...
аз го целунах.
Беше толкова странно. Сякаш бях целунала себе си.
Тия двамата скоро ще си тръгнат.
Неженените толкова прекрасно лесно се шокират.
Остави я.
Наистина ли си бил покварен от глезените ми?
Ти беше безсрамна.
И все още съм.
Красота.
Безсрамница.
Събудих ли те?
Съжалявам, но не можах да заспя. - Защо?
Мислех си за разни неща.
Какви неща?
Чудех се дали не сме си направили бебе снощи.
И какво мислиш?
Чудех се, кога си станал толкова хубав?
Винаги съм си бил хубав.
Просто ти не си го забелязала.
Има ли някого? - Тук.
Тези са хубави, Герда.
Така ли мислиш? - Да.
Благодаря. Пих кафе с Ула.
Питаше ме за партито. - Аз няма да дойда.
Не се тревожи. Каза й "не".
Трябва да отидеш. На теб ти харесва.
С теб ми харесва.
Разбирам, че е добре да ни виждат на такива места.
Затова ги мразиш. - Чувствам се сякаш играя сам себе си.
Еника-беника-клика-бе, аз го знам, знаят и те.
Защо не им предложим нещо различно?
Да отидем с някой друг?
Имаш ли конкретен човек предвид?
Я, стига... - Ще бъдеш много убедителен.
Това е скандално. - Може пък да ти хареса.
Следващия път трябва да си добре избръснат.
Затвори очи. Не е лесно да го правиш на друг.
Нека аз да опитам.
Какво мислиш?
По-добре се справяш от мен.
Лили, искам да те скицирам.
Сядай. - Ела, Вомбат.
Ела тук. - Седни в края. Облегни се.
Главата нагоре.
Отпусни ръцете.
Не я превръщай в мръсница. - Ти си виновна.
Ти я възбуждаш. - Лили ми липсва.
Много си напреднал. - Нямаш си представа колко.
Изкарай ръката напред...
Добро утро.
Добро утро, Тоби. - Добро утро.
Здравей. - Чудех се къде си ходила.
Става късно. - Имаме много време.
Купих ги за теб.
Страхотно.
Сигурен ли си за довечера?
Какво има?
Достатъчно ли съм хубава?
Разбира се, че си.
Никога няма да съм красива като теб.
Толкова си хубава.
Скъпа...
Ула, нека ти представя...
Лили.
Точно така. Братовчедката на Айнар от Вайлар.
О, боже. Страхотно.
Идвайте. Хайде.
Не ме оставяй.
Никога.
Всички ме гледат. - Ами, красиво момиче си.
Трябва да свикнеш с това.
Всичко е наред.
Просто ти е неловко.
Герда!
Иди, поговори с тях. - Ще остана с теб.
Върви, аз ще се оправя. Върви, преди да са дошли.
Добре.
Коя е тя?
Репортер ли сте?
Не.
Поетеса?
Знаете ли историята на този дъб?
Не.
Казват, че ако ядеш от жълъдите и си го пожелаеш,
ще се превърнеш, в когото си поискаш за един ден.
Откъде е дошла тази легенда?
Хенрик Сандал, на вашите услуги.
Лили.
С някого ли сте тук, Лили?
Да, със... съпругата на братовчед ми.
Кой е вашият братовчед?
Айнар Вейнар, художникът.
Да, той е добър художник.
По-добър е, отколкото го смятат. - Така ли?
Повечето го подценяват, във всеки случай.
Не се връщайте вътре, моля ви. Тук е по-хладно.
Освен това, аз съм романтичен. - Така ли?
Страхувам се от сенки.
Дано не си въобразявам, но аз ви наблюдавах.
И мисля, че и вие сте.
Елате.
Виждала ли си Айнар? Не мога да го открия.
Разбира се, че не можеш. Той не е тук.
Вие сте различна от повечето момичета.
Това не беше особено оригинално. - Но е вярно.
Вие сте старомодна. - От провинцията съм.
За пръв път съм в града.
Не е само това.
Чувствам, че преди да ви целуна, трябва да ви поискам позволение.
Трябва да отида и да намеря Герда.
Защо не й кажете, че ще ви отведа у вас?
Няма да й хареса.
Лили... - Зная, че...
той може би ни чака и това не би му харесало.
Така ли? - Да.
Лили...
Не ми поискахте позволение.
Не можех да рискувам да ми откажете.
Съжалявам, не зная какво се случи.
Как си?
Снощи, след като си легнах, ти се прибра много късно.
Как беше?
Лили забавлява ли се?
Мисля, че ще е по-добре Лили повече да не идва тук.
Добре.
Какво точно се случи между теб и Сандал снощи?
Нищо. Абсолютно нищо.
Той позна ли те? - Не беше толкова просто.
Видях го да те целува, Айнар. Моля те, направи усилие.
Може и да не е разбрал кой съм, но и аз не бях самият себе си.
Имаше един момент, в който бях просто Лили,
и мисля, че той видя това.
Разбираш ли? - Но Лили не съществува.
Беше просто роля. - Зная.
Това беше игра. - Зная и това.
Но после...
нещо се промени. - Това е абсурдно и трябва да спре!
Трябва да спреш, Айнар.
Ще се опитам.
Пак ли главоболие?
Няма ми нищо.
Да ти направя ли нещо?
Добре съм.
Дали да не отидеш на лекар?
Герда, добре съм.
Не мислех, че ще дойдеш.
Нито пък аз.
Мислех, че може и да не се върнеш.
Това е абсурдно.
Така ли?
Моделът...
Братовчедката на Айнар.
Приликата е...
Има ли още? - Останалите са в студиото.
Тези са различни.
Не съм сигурен, но за тях може би ще има пазар.
Ще ги вземете ли? - Да.
Влез.
Нямам много време. Сега Герда е при Расмунсен.
Не ми харесват тези лъжи.
Тя много ме пази. - Защо не й кажеш за нас?
Не мога да го направя.
Извинявай, не исках да те притесня.
Ела тук.
Не. - Да.
Айнар.
Какво? - Стига, тихо. Няма нищо.
Не разбирам!
Лили, моля те.
Не разбирам какво искаш.
Не разбирам какво става.
Искам теб. - Не!
Лили, Лили, почакай!
Добре ли си?
Не.
Виждам се с Хенрик Сандал.
Мислех, че може би знаеш. - Не.
Не и това.
Е,
влюбен ли си в Сандал?
Не.
Обичам теб Герда, само теб.
Просто Лили... тя...
Кажи ми честно. - Трябва да ми вярваш.
Точно ти трябва да ме разбереш.
Добре, трябва да ми кажеш, когато Хенрик и Лили...
са заедно, какво? Целуват ли се?
Стигнало ли се е до нещо повече? - Не.
Не. Лили не е прехвърлила границата с мъж. Не е такава.
Имало ли е и други мъже?
Да, имаше един, да. Но беше много отдавна.
Беше онова момче - Ханс -
от Вайлар.
Тя го харесваше и...
той я целуна. Само веднъж.
Но после влезе баща ми и ги хвана.
И удари Ханс много силно.
Толкова беше ядосан.
Не зная какво да кажа.
Какво?
Айнар?
Съжалявам, но не се чувствам добре. - Айнар, какво има?
Айнар, Айнар!
Айнар, какво ти има, какво става? - Добре съм.
Ходили сте при доктор Андерсън, след силно кръвотечение от носа?
И сте установили, че кръвотеченията
съвпадат с ежемесечни стомашни болки.
Откога сте женен? - Шест години.
Деца? - Не.
Редовно ли правите секс?
Да.
По-рядко сега, от... - Откакто се обличате като жена?
Аз съм специалист, г-н Вейнар, вие може да се смущавате, но аз не.
Разкажете ми за Лили. Откъде е тя?
Отвътре в мен.
Знаете ли, че най-вероятното обяснение за това е химически дисбаланс.
Наистина ли? - Да.
Легнете.
Това обяснява болката, обърканото ви състояние на мъж и стерилитета.
Да се надяваме, че е това, защото това поне го лекуваме.
Няма нужда да правя това. На мен ми няма нищо.
Не е вярно. - Герда, не бива.
Радиацията е чудо г-н Вейнар.
Тя разрушава лошото и оставя доброто.
Сигурна съм, че ще приключи бързо.
Лежете неподвижно, г-н Вейнар.
Г-н Вейнар.
Как се чувствате тази сутрин?
Вие наранихте Лили.
Боя се, че отклонението в мисленето на съпруга ви продължава.
Заключвате ли си дрехите? - Разбира се, че не.
Г-жо Вейнар, нали не поощрявате тази заблуда?
Разбирате ли, че съпругът ви е невменяем?
Не. Това не е вярно.
Ние ви се доверихме. Дойдохме при вас за помощ.
Герда, къде беше?
Извън града, защо? Какво има?
Продадох портретите на Лили.
Вече има достатъчно интерес за пълна самостоятелна изложба.
Прекрасно. - Има и още...
Галерия "Етиен дьо Фо", Париж иска да ви представлява.
В Париж ли? - Да, трябва да отидете.
Точно сега не мога да пътувам.
Герда, това е вашият миг. Дълго чакахте за това.
Галеристите са доста трудни хора.
...трябва да ви лекуваме от сексуално отклонение.
Какво правиш? - Имам предложение от галерия в Париж.
Това е прекрасно. - Да.
Трябва да отида. Расмунсен казва, че това е моят шанс.
Не съм сигурен, че аз мога.
Аз ще се грижа за теб. - Надали има...
Не можеш ли да направиш поне това за мен?
Какво става?
Получих писмо от Хекслер. - Иска да ме въдвори в лудница, нали?
Всичко ще се нареди.
Зная го.
Само трябва да ми повярваш.
Вярвам ти.
Айнар също е художник.
Вие излагате ли картини в Париж?
Моята работа е прекалено интроспективна за френския вкус.
Моделът тук ли е?
Не, тя остана в Дания.
Толкова се надявах, да се запозная с нея.
Не, не.
Съжалявам.
Ще ми позираш ли?
Така, както си.
Не сме го правили от академията насам.
Учител,
хвърлен на милостта на ученика.
Ще ти хареса.
Сега не мога.
Съжалявам.
Липсваш ми.
Липсва ни това как работехме заедно.
Вече не си спомням пейзажа.
Не си спомням Вайлар.
Тогава ми помогни за този фон.
Какво му липсва? Езерце?
Селска къща в далечината? - Герда.
Благодаря. Шеста.
Той си играе с нас. Знае цената.
Слушай, трябва да вървя. Някаква датчанка иска да ме види.
Добре. - Госпожо?
Ханс Аксгил.
Благодаря ви, че ме приехте. - Не още, не мога да ви представлявам.
Не работя със съвременно изкуство. - Да, зная това.
Нещата ви са прекрасни, но... - Ако ми позволите да говоря
нещата ще ви се изяснят.
Кога пристигнахте?
Преди почти шест месеца.
Не зная защо Расмунсен ви е дал номера ми, но се радвам, че е.
Аз го помолих.
Исках да се запознаем, за да свърша името с човека.
Мисля, че сте приятел на мъжа ми от детинство.
Имате съпруг?
Омъжена съм за Айнар Вейнар. - За Айнар?!
Помните ли го? - Разбира се, че го помня.
Бяхме толкова добри приятели. Как е той?
Каза, че веднъж сте го целунали. - Не бих.
Права сте. Помня, че веднъж играехме в кухнята,
а той си беше сложил престилката на баба си.
Бяхме още малки, играехме си,
а той изглеждаше толкова хубав с тази престилка, че го целунах.
Така че, да, целунах го.
И в следващия момент само помня как баща му ме подгони и аз избягах.
Айнар, значи, о, боже!
Той защо не дойде с вас? - Не знае, че съм тук.
Едва ли ще се зарадва, че моля за помощ.
Не познаваме никого тук, а Айнар, той...
е объркан, не работи. Има нужда някой да го представлява.
Някой, който го познава.
Има нужда от приятел.
По-късно ще дойде един нов търговец. Искам да се запознаете.
Не искам нов търговец. Безсмислено е. Аз не рисувам.
Това може да се промени. - Надали.
Щастлив съм, че помагам на теб.
Това е Ханс Аксгил.
Отиваме да вечеряме навън до 8, а после ще дойдем да види картините.
Помни те с много топли чувства.
Правено е ръчно и го имам от 4 годишен.
Още изпитвам вина за това, че ти бутнах хвърчилото.
Моето хвърчило. Не го дразнете за това.
Не, прекалено е жестоко.
Ако въобще дойде тук. Да не би да не иска да ме види?
Не. Не е тази причината.
Дали да не поръчаме, без да го чакаме?
Често ли ви изоставя? - Разбира се, че не.
Шегувам се.
Ще дойда друг път, ако зная, че би предпочел така.
Той наистина ви очаква.
И ще му се отрази добре.
Познавам това място.
Фиордът във Вайлар, недалеч от къщите ни.
Да, нарисува я точно преди да заминем.
Лили.
Ханс.
Може ли да ви представя Лили Вейнар.
Братовчедката на Айнар от Дания.
Не можеш да си представиш, колко съм щастлив.
Всъщност, веднъж сме се срещали, във Вайлар.
Вероятно не си спомняте.
Може ли да взема палтото ви? Разбира се.
Един аперитив, Ханс?
Внезапно стана толкова студено.
Напоследък не чувствам студа, не зная защо.
Заповядайте. - Благодаря.
Много съжалявам, че Айнар не може да е тук сега.
Разказвал ми е, че във Вайлар сте му били пръв приятел,
но винаги сте искали да заминете. - Така е!
Толкова досадно място.
Разказвал ми е, че сте седели и сте гледали заедно навън,
отвъд фиорда, към морето,
към бъдещето.
Имахме големи мечти, да.
Да.
И че сте били единственият, който го е оставял да рисува на воля.
Казали сте му, че е хубаво да си художник.
Той имаше навик да ме рисува, ту на скалите, ту край пътя.
Не знаех това. - Да.
Да видим ли творбите на Айнар? - Да.
Трябва ли? - Разбира се, Лили.
Не може ли някой друг път?
Искам да науча повече за теб, Ханс. Женен ли си?
Не. - Защо не?
Нали нямаш нищо против? - Сам съм от доста време...
Станал съм заклет ерген.
Казват, че бракът е единственото нещо, на което трябва да се надяваме.
Наистина ли?
Да, да създадеш още някого. Освен вас двамата.
Затова мисля, че е ужасно да не...
Ужасно е, че... Извинете ме.
Лили.
Трябва да си вървите. - Позволете да помогна.
Моля ви.
Съжалявам.
Лека нощ, Лили. - Лека нощ.
Не мисля, че забеляза, а ти?
Не зная.
Мисля, че излязох точно навреме.
Легни да поспиш. Ще поговорим утре.
Ще ми дадеш ли една своя нощница?
Досега не сме правили това.
Лили досега не оставала за през нощта.
Няма значение в какво съм облечен.
Но когато сънувам
това са сънищата на Лили.
Нова рокля? - А това е за теб.
Харесва ли ти? - Да.
Но е идеално за теб.
Но сега сме доста отънели. - Зная.
Но сега като се върнах, пак мога да ти позирам.
Преди свърши работа, нали? Нали така?
Много добре.
Главата нагоре.
Благодаря ти.
Не знаех, че ще идваш.
Голямо внимание. - Тя е популярно момиче.
Благодаря ти, че дойде.
Благодаря, че ме покани. Мислех, че си ме забравила.
Бях заета.
Айнар тук ли е?
Той мрази тези прояви. - Срамота.
За теб, искам да кажа.
Нямам нищо против. - Той добре ли е?
Вълнува се.
Една приятелка, балерина, идва тук на турне. Може да я познаваш.
Надали.
Може ли да те заведа на вечеря?
Да отпразнуваме. Все някой трябва да го отпразнува.
Не, благодаря. - Герда...
Да не би да съм те обидил?
Не. - Герда.
Все още съм съпруга на Айнар.
Ханс. - О, Оли...
Поне вземете един чадър. - Няма нужда. Добре съм.
Изчакайте за малко и ще намеря кой да ви откара.
Няма нужда.
За бога, подгизнала си.
Добре ли мина? Кажи ми как беше?
Щеше да знаеш, ако беше дошъл.
Направих вечеря. Малко тържество.
Това не е по правилата.
Тези неща ги правим заедно.
Това бяхте ти и Айнар.
Спри да играеш тази глупава игра.
Моля те, Герда.
Това не е игра.
Ти трябваше да си там.
Как бих могла? Виж ме.
Ти не си в центъра на всичко.
Трябва да видя Айнар. - Нека помогна, моля те.
Трябва ми съпругът ми.
Можеш ли да го повикаш?
Не мога. - Трябва да говоря със съпруга си.
Имам нужда да го прегърна.
Имам нужда от него. Не можеш ли да го повикаш?
Можеш ли поне да се опиташ?
Съжалявам.
Герда!
Какво има?
Добре ли си?
Герда, чакай, чакай.
Не мисля, че мога да ти дам това, от което имаш нужда.
Не зная още колко можем да продължаваме така.
Не.
Трябва да отиде при специалист. - Знаеш какво стана с Хекслер.
Толкова е отслабнал.
Има му нещо.
Лили внимава да не напълнее.
Виж, има един лекар, шеф на женската болница в Дрезден.
Интересува се от мъже като Айнар.
Объркани и напълно различни.
Той често идва в Париж. Просто поговори с него.
Събуди ли се? Как се чувстваш?
Ела. - Трябва да отида на едно място.
Къде?
Съжалявам, но вече не знам как да общувам с теб.
Зная.
Обичам те.
И ще намеря решение.
Говорите ли английски?
Ти мъж ли си или жена? Имаш ли си...
Не мога да бавя купувачите си повече, съжалявам.
Айнар.
Доре се справяш. - Малко съм се боксирал.
Жалко, че не беше с мен.
Извинявай, че не дойдох да те видя досега.
Няма нищо. Нали сега си тук.
Не искам Герда да ме види така. Тя достатъчно преживя.
Какво се случи?
Не разбирам.
Нито пък аз.
Но не е нещо ново.
Още във Вайлар...
Извинявай.
Какво?
Бях различен.
Във Вайлар беше лесно да си различен.
Сигурно затова се сприятелихме.
Всяка сутрин се подготвях да прекарам деня като Айнар.
Но в мен не останало нищо от Вейнар.
Така разсъждаваш, защото си изтощен.
Понякога искам да убия Айнар.
Но мисълта, че ще убия и Лили ме спира.
Трябва да се посъветваш със специалист.
С лекар. - Не.
Да. Ще ти помогна да намерим правилния човек.
Трябва да опиташ.
Объркана самоличност.
Пробивам малки дупчици тук и тук.
Изслушах ви внимателно и се боя, че новините не са добри.
Вие сте хомосексуален.
Не зная точно от какъв вид помощ се нуждая, но...
не мога да продължа да живея, без да зная кой съм.
Извинете ме за момент, моля.
Шизофрения
Мислиш ли, че съм луд?
Лекар ли ти го каза?
Зная, че се разбрахме, че стига толкова,
но виж ме. - Ти не си луд.
Съжалявам, че ти причиних това.
Какво?
Понякога се чудя
дали ако не беше онази картина... - О, не, Герда.
Ти помогна да се роди Лили, но тя винаги е била там,
винаги е чакала... - А сега те разболява.
Не зная какво да правя.
Лекарите не могат да ми помогнат.
Да опитаме с един последен?
Варнеркрос, Айнар.
Приятно ми е.
И така, как си обяснявате това, което преживявате, г-н Вейнар?
Професор Варнеркрос, аз всъщност считам,
че вътрешно съм жена.
Аз също считам така.
Вероятно считате, че съм невменяем. Дори и че двамата сме такива.
Не, хората смятат мен за невменяем.
Но мисля, че най-вероятно сте прав -
познавам и друг мъж като вас.
Поех неговия случай,
противно на съветите на колегите си, разбира се.
Казах му, че мога да го оперирам и да го превърна в жена.
Той това искаше. - Това възможно ли е наистина?
Какво стана с него? Операцията беше ли сполучлива?
Сутринта преди първата операция, той избяга. Беше прекалено уплашен.
Аз не бих направил това. - Може би той е по-умният от двама ви.
Такава операция не е правена досега. Никога.
Професор Варнеркрос, какво представлява операцията?
Две са. Първата е за пълно отстраняване на мъжките гениталии.
Втората, веднага щом се възстановите, е за изграждане на вагина.
Това е необратима промяна.
С висок риск от провал:
инфекции, усложнения.
Това е прекалено опасно. - Това е единствената ми надежда.
Потеглям за Дрезден утре по обяд.
Г-жо Вейнар, считам, че мога да помогна на съпруга ви.
Но, когато приключа, той вече няма да ви е съпруг.
Странно е да нося такива дрехи.
Важно е. Ханс казва, че немците може да ти проверят паспорта.
Почти си стигнал.
Повече няма да се видим.
Малко са хората в живота ми, които наистина съм харесвал.
А ти си двама от тях.
Грижи се за себе си.
Искаше ми се да ми позволиш да дойда с теб.
Не мога.
Ти обичаш Айнар, а аз трябва да се отърва от него.
Ето, вземи това.
Добър ден.
Казвам се Лили. Имам час при професор Варнеркрос.
Лили коя?
Елба. Лили Елба, като реката.
Разбира се. Моля, седнете там.
Сигурно нямате търпение.
Остава само седмица. Починете и сложете няколко килограма.
Не можем да рискуваме да получите инфекция.
Трябва да имате сили
за това, което предприемаме.
Докторе, това тяло не е мое.
Моля ви, да го махнете от мен.
Чакате дете.
А вие? - Не, не.
Аз имам вътрешно заболяване. Професорът ще ме излекува.
А ще можете ли да имате деца след това?
Не зная.
Надявам се за вас.
Герда, защо не отидеш?
Помоли ме да не ходя. - Иска да те предпази.
Трябва да си там. Аз ще дойда с теб.
Ако отида, ще отида сама.
Сега ми звучиш като Айнар. - Аз съм като Айнар.
Какво искаш да направя? - Искам да си тръгнеш.
Наистина ли?
Не, аз... съжалявам.
Тя се върна за кратко в съзнание.
Разбира се, ние й даваме много морфин,
така че това се очакваше.
Тук съм.
Всичко е наред.
Вече съм тук,
Лили.
Чувствам как се подобрявам, когато те чувам да скицираш.
Ти винаги си ме рисувала по-хубава, отколкото съм.
Аз станах онова, което ти рисуваше.
Ти ме направи красива.
А сега ме правиш силна.
В теб има такава мощ.
Да се върнем ли в Дания завинаги?
Да се върнем у дома?
Лили... закъсняваш.
И лекарствата ти.
На два часа, но първо трябва да хапна нещо.
В чантата си имам макарони.
И тези...
Но само при нужда.
Успех.
И помнете, покупката във "Вонесберг" не е просто пазаруване,
това е преживяване.
Вие сте живели в Париж, нали? - Да.
Нека всички да го разберат. Магазинът е сцена, а ние сме актриси.
В Париж нито една дама не би помислила да пръсне парфюма върху себе си.
Тя го пръска във въздуха, а после влиза в облака на парфюма.
Пробвайте вие.
Нечестно е, от всички ни, ти ядеш най-много сладко, а си най-слаба.
Как успяваш, след като ядеш толкова сладко?
Номерът е да не ядеш нищо друго.
Довиждане. - До утре.
Лили, утре е неделя.
Една нощ миналата седмица
сънувах много странен сън.
И какво сънува? - Сънувах, че се омъжваш.
Мислиш ли, че ще се омъжа някой ден?
Кой знае? Случиха се толкова много странни неща.
Наистина го искам, Герда.
До неотдавна ние с теб бяхме женени.
Ти и аз.
Ти и Айнар.
Зная, че беше Айнар, но Лили
това бяхме ти и аз.
Лили.
Наистина ли си ти?
Да, аз съм.
Значи, ти ми казваш,
че някакъв лекар
е извършил интервенция. - За да поправи грешка на природата.
Той те е превърнал в жена? - Не, бог ме е направил жена.
А лекарят... той...
ме излекува от болестта, която беше моята лъжлива външност.
Истинска жена?
Ако я караш така, скоро ще ти трябва нова тетрадка.
Когато Варнеркрос предложи да си водя дневник,
си мислех, че няма да има какво да пиша в него.
Но дневникът ми помага да осмисля нещата.
Може би аз също трябва да пробвам.
Е, харесва ли ти да работиш във "Вонесберг"?
Засега поне. Определено ми харесва да съм част от магазина.
И никога не ти се рисува?
Може пък да те бива. - Искам да съм жена, не художник.
Е, има хора, които са и двете.
Любопитна съм да видя, какво би нарисувала, това е всичко.
Понякога е трудно да видиш какво...
Не взе ли едно от тези хапчета току-що?
Герда, зная какво правя.
Ще изляза да подишам чист въздух.
Чудя се защо ми позволи да го направя, щом си мислила,
че всичко ще остане същото. - Не съм.
Но обещах на Айнар, че ще се грижа за...
За бога, Герда, Айнар е мъртъв. И двамата трябва да приемем това.
Ти се грижеше за мен. Но сега аз трябва да се грижа за себе си.
Трябва да имам собствен живот.
И ти трябва да направиш същото.
Вомбат.
Да. В Лондон.
Належащо ли е? - Не, ни най-малко.
Просто му кажете...
кажете му, че в Копенхаген е прекрасен ден.
Не е каквото си мислиш. Хенрик е хомосексуален, между нас няма нищо.
Трябваше да ти кажа, че се виждаме. - Не, не трябваше.
Той е приятел, с когото си говоря. - Защото не можеш да си говориш с мен.
Взех решение. Връщам се в Дрезден за втората операция.
Прекалено скоро е. - Не, време е.
Трябва да завърша това, което започнах.
Не си достатъчно силен. - Професорът счита, че съм.
Професорът... Той не те е виждал. - Решил съм да го направя.
Това може да те убие. - Заминавам в петък. Ще дойдеш ли?
Няма да ти помогна да се унищожиш.
Герда, ще дойдеш ли, моля те.
Тази операция ще бъде по-трудна от първата.
Разбираш ли това?
Да, разбирам го.
Сложна хирургическа интервенция.
А аз ще спя през цялото време.
Да, така е. - А вие ще сте там, когато се събудя.
Разбира се. - Искам съпруг като вас.
А може би един ден дори и дете.
Като истинска жена.
Да вървим стъпка по стъпка.
Починете си. Довиждане.
Още ли ми се сърдиш?
Не ти се сърдя.
Тревожа се за теб.
Ти чу желанието ми, Герда.
Когато никой друг не ме чуваше,
ти ме чу.
И двамата имаме нужда от почивка. Аз ще спя на онзи стол.
В своя малък хотел. - Няма нужда.
Вземи това. Студено е.
Не, ти го вземи.
Засега.
Всичко ще е наред.
Да.
Сладки сънища. - Лека нощ.
Добър вечер. Стая №9, моля.
No 9, да, разбира се. - Благодаря
Ханс.
Няма нищо. Всичко ще се нареди.
Време е.
Успех на всички.
Професор Варнеркрос иска да говори с вас.
Тя изгуби доста кръв. Сега се борим с треската.
Има шанс сама да отшуми, но...
Трябва да съм откровен -
прогнозата не е много...
Лили.
Как си Лили?
Вече съм напълно себе си.
Много ни разтревожи, да знаеш.
Може ли да излезем навън, Герда?
В парка. - Трябва да си почиваш.
Моля те.
Не бива повече да се тревожиш за мен, Герда.
Това ми е стар навик.
Бавно се променям.
Как заслужих такава любов?
Вече няма от какво да се боим.
Не.
Снощи
сънувах невероятен сън.
Сънувах, че съм бебе в ръцете на майка си.
Тя гледаше надолу към мен.
И ме нарече Лили.
Лили.
Не, остави го.
Нека лети.
превод по слух: maishka