FANTOMA DE LA OPERĂ
Paris, 1919
Traducerea Eugen Roșu Sincronizarea: Richie79
Paris, 1919
Astăzi, licitație publică
Adjudecat ! Numărul dvs, domnule ? Vă mulțumesc.
Doamnelor și domnilor, exponatul 663 :
un afiș al spectacolului "Hanibal" de Chalumeau.
Priviți-l !
Cine oferă zece franci ?
Atunci, cinci ? Șase, șapte.
Șapte pentru domnul. Opt ? Opt, o dată, de două ori.
- Adjudecat de dl Deferre. - Vă mulțumim.
Piesa 664 : un pistol din lemn și trei ticve umane,
de la reprezentația din 1831 cu "Robert Diavolul" de Meyerbeer.
Valorează zece franci.
Zece, mulțumesc. Zece în continuare.
15, mulțumesc.
Rămânem la 15.
Numărul dvs, domnule ?
Doamnelor și domnilor : exponatul 665 :
o cutie muzicală din mucava, sub forma de flașnetă,
cu maimuțică în straie persane, cântând la talgere.
Exponatul, descoperit în subsolul teatrului, e în stare de funcționare.
Priviți-o !
Putem începe de la 15 franci ? Cincisprezece, mulțumesc.
Domnul, licitează 20. Dna Giry, 25. Vă mulțumesc.
25, de două ori. Oferă cineva 30 ?
30. Ce ziceți de 35 ?
Vândută pentru 30 de franci. 30, o dată, 30, de două ori.
Adjudecată de dl viconte de Chagny pentru 30 de franci.
Vă mulțumesc, dle.
Într-adevăr, o piesă de colecție...
Fiecare detaliu e întocmai cum l-a descris ea...
Vrei să cânți, când noi ceilalți vom fi pierit...
Exponatul 666 : un candelabru incomplet.
Unii ne amintim de Fantoma de la Operă, un mister neelucidat întru totul.
Ni s-a spus că acesta ar fi candelabrul ce a provocat dezastrul.
A fost restaurat și adaptat pentru lumină electrică.
Poate, cu puțină lumină, reușim să speriem fantoma de altă dată.
Prin festin, prin dans, prin cânt,
sărbătorim, în astă seară, mulțimile victorioase,
ce s-au întors să ne salveze !
Viconte, bine ați venit !
Sunați trompete din Cartagina !
Romani, ascultați și vă cutremurați !
Ascultați-ne pașii dârji !
Ascultați cum răsună tobele !
Sosește Hanibal !
M-am întors să văd cu tristețe cum Roma ne amenință glia.
Domnilor.
Repetăm noul spectacol cu opera "Hanibal" de Chalumeau.
Dle Lefevre, suntem în mijlocul repetiției.
Dle Reyer, dnă Giry, doamnelor și domnilor, puțină atenție.
De câteva săptămâni se zvonește că m-aș retrage.
Este adevărat și am deosebita plăcere de a vi-i prezenta
pe cei doi noi proprietari ai Operei, dl Richard Firmin și dl Gilles Andre.
Ați citit de succesul dânșilor în afacerile cu deșeuri.
De fapt, cu fier vechi.
Sunt putred de bogați.
Avem onoarea să vi-l prezentăm pe noul nostru patron, vicontele de Chagny.
Este Raoul.
Înainte de moartea tatei, în casa de la țărmul mării,
cred că eram doi copii îndrăgostiți unul de celălalt.
- Îmi spunea micuța Lotte. - Christine, este atât de frumos !
Eu și părinții mei suntem onorați să sprijinim orice formă de artă,
mai ales Opera Populară, atât de bine cunoscută în lume.
Domnilor, dna Carlotta Giudicelli, prima noastră soprană, de cinci stagiuni.
Dl Ubaldo Piangi.
Sunt onorat. V-am întrerupt repetiția.
Diseară, vom serba împreună triumful.
Scuzele mele, domnule !
Vă mulțumim, dle viconte. Încă o dată.
Mă iubește.
- Nu m-a recunoscut. - Nici nu te-a văzut.
Dacă sunteți amabil, dle.
Suntem deosebit de mândri de trupa noastră de balet.
Înțeleg de ce. Mai ales acea tânără angelică blondă.
Este fiica mea, Meg Giry.
Și acea minunăție, care nu cred că vă este rudă.
Christine Daae. Promite să ajungă un mare talent, dle Firmin.
Daae, spui ? Nu este rudă cu celebrul violonist suedez ?
E fiica lui. Orfană de la șapte ani, când a venit în trupa noastră de balet.
- Orfană, spui ? - E ca o fiică pentru mine.
Vă rog, rămâneți pe margine !
Prieteni ai lui Hanibal !
Vai, tocmai rochia mea !
Trompele elefanților răsună,
Romani, ascultați și vă cutremurați !
Ascultați-ne pașii fermi !
Ascultați cum răsună tobele !
Sosește Hanibal !
Daae, nu ți se cere decât să dansezi.
Vicontele este încântat de gala de diseară.
Să fie încântat de balerine și de noii directori,
pentru că eu n-am să cânt.
Veniți ! Aici, am terminat.
Aduceți-mi cățelușul ! La revedere.
Ce ne facem acum ?
- Implor-o ! - Bine.
Mai târziu. Acum plec. S-a isprăvit.
- Da. - Zeiță a cântului.
Dle Reyer, actul trei din "Hanibal" nu conține o minunată arie a Elisei ?
Ba da, dar nu !
Nu am costum în actul trei, pentru că cineva nu mi l-a terminat !
Și nu-mi place nici pălăria !
N-ați vrea să ne faceți plăcerea unei interpretări personale ?
- Dacă dl Reyer n-are nimic împotrivă. - Nu. Așteptați.
Dacă așa este porunca directorilor mei...
Dle Reyer ?
- Dacă diva mea poruncește... - Da, poruncesc. Faceți liniște !
Dle Lefevre, care e motivul exact al retragerii dvs. ?
- Probleme familiale. - Înțeleg.
E valabil și pentru tine.
- Doamnă ? - Maestre.
Gândește-te cu drag la mine, Când ne-om lua adio.
Din când în când, adu-ți aminte de mine.
Promite-mi că ai să încerci măcar.
Atunci, inima ta va fi din nou liberă,
Doamnă !
- Fantoma de la Operă este aici... - Ați pățit ceva ?
Pentru Dumnezeu, Buquet, ce se petrece acolo ?
Vă rog, nu dați vina pe mine.
Martor mi-e Dumnezeu că nu eram la postul meu.
Domnule, nu este nimeni aici.
Sau dacă e, atunci e o nălucă...
Se mai întâmplă și așa ceva.
În ultimii ani, se întâmplă mereu așa ceva.
Și ai făcut ceva să le împiedici ? Nu !
Iar voi, sunteți de-o teapă cu ei. Se mai întâmplă...
Până când o să faceți să nu se mai întâmple,
n-o să se mai întâmple nimic !
Haide, Ubaldo ! Aduceți-mi cățelul și valiza !
Amatori !
Ați văzut ? Am plecat.
Domnilor, mult noroc !
Dacă aveți nevoie de mine, mă găsiți în Australia.
Signora Giudicelli se va întoarce, nu ?
Așa credeți ? Am un mesaj de la năluca Operei.
Dumnezeule, aveți o obsesie !
Vă urează bun venit la opera lui.
La opera lui ?
Și vă poruncește să lăsați
în continuare liberă loja 5 și vă amintește că-i datorați plata salariului.
Salariul ?
Dl Lefevre obișnuia să-i plătească lunar 20 000 de franci.
20 000 de franci ?
Poate dvs. vă permiteți mai mult,
o dată ce patron vă este contele de Chagny.
Speram să anunț diseară, când vicontele venea la gală,
dar, de vreme ce prim-solista a plecat, vom amâna spectacolul.
Ar trebui să existe o dublură.
Dublură ? Nu există dublură pentru La Carlotta.
Andre, va trebui să dăm banii înapoi. Sala e plină.
Dle, ar putea să cânte Christine Daae.
Fata de la cor ? Vorbești prostii.
A luat lecții de la un mare profesor.
- De la cine ? - Nu știu cum se numește, dle.
Lasați-o să vă cânte. A fost bine pregătită.
Bine, cântă ! Nu te rușina !
De la începutul ariei, dră.
- Andre, asta nu mă liniștește. - Este foarte frumoasă.
Gândește-te cu drag la mine, Când ne-om lua adio.
Din când în când, adu-ți aminte de mine.
Promite-mi că ai să încerci măcar.
Atunci, inima ta va fi din nou liberă.
Dacă vei găsi o clipă, păstrează un gând și pentru mine...
N-am spus că dragostea noastră va fi veșnică,
sau neschimbătoare ca marea, dar dacă-ți vei aduce aminte,
ia-ți o clipă de răgaz și gândește-te la mine...
Gândește-te la tot ce am împărțit și am văzut...
Nu te gândi la ce ar fi fost...
Gândește-te cum mă trezesc tăcută și resemnată.
Imaginează-ți cum încerc să te uit.
Amintește-ți de zilele acelea ce au trecut.
Gândește-te la ceea ce nu vom mai înfăptui vreodată
Nu va exista zi în care să nu mă gândesc la tine
Este aevea ? Să fie însăși Christine ?
Bravo !
Cândva - ce demult îmi pare - pe când eram atât de tineri și curați,
Ea poate nu-și mai amintește, dar eu o țin minte
Floarea se ofilește, esența verii se stinge.
A trecut vremea lor, la fel și a noastră,
Te rog, promite-mi că, din când în când,
Te vei gândi și la mine !
Bravo !
Ce muzică, splendidă !
"Gustave Daae"
Bravo, felicitări !
Christine.
Pe ce tărâm te-ai ascuns până acum ?
Nu glumesc, ai fost desăvârșită.
Ce n-aș da să-ți cunosc taina...
Cine îți este mentor ?
Meg, când mama ta m-a adus să locuiesc aici,
de câte ori am coborât în acest loc, singură,
sa aprind o lumânare pentru tata,
un glas din înalturi
și din visele mele a fost mereu prezent.
Vezi tu, pe patul de moarte,
tata mi-a spus că voi fi ocrotită de un înger
De un înger al muzicii.
Christine, chiar crezi asta ?
- Crezi că te ocrotește duhul tatălui tău ? - Dar cine altcineva ?
Cândva, tata mi-a vorbit despre un înger, ce avea să-mi apară în vis.
Chiar acum, când cânt, îi simt prezența
Și știu că este chiar aici,
în această încăpere. Mă cheamă tandru. Se ascunde pe aici, pe undeva.
Știu că este mereu alături de mine. El, un duh nevăzut.
Christine, cred că visezi. Asemenea povești nu sunt adevărate.
Christine, vorbești în dodii. Și nu stă în firea ta.
Înger al Muzicii, Strajă și călăuză
- Arată-te în toată gloria ta ! - Cine este acest înger ?
Înger al Muzicii.
Nu te mai ascunde !
Tainic, straniu și vesel este, chiar și acum, alături de mine.
- Ai mâinile reci. - Mă cuprinde...
Christine, ești palidă.
- Mă înspăimântă. - Nu-ți fie teamă !
Nu.
A fost foarte bine, draga mea.
Este mulțumit de tine.
Viconte, cred că am făcut o mare descoperire cu dra Daae.
Ar trebui să v-o prezentăm.
Domnilor, aș prefera să-i fac o vizită neînsoțit.
Mulțumesc.
- Se pare că se cunosc deja. - Da.
Las-o pe micuța Lottie să se întrebe.
Micuța Lottie cugetă : îmi plac mai mult păpușile,
- spiridușii sau condurii. - Raoul.
sau cimiliturile, rochițele...
- Picnicurile de la mansardă. - Sau ciocolata.
Tata cânta la vioară.
În timp ce noi ne citeam "Povești macabre de la miază-noapte".
Nu... Mai presus de toate, spune Lottie, îmi place
să dorm în pătuțul meu, iar Îngerul Muzicii să-mi cânte în gând !
Ai cântat ca un înger, astă-seară.
Tata mi-a spus : "Când voi ajunge în Împărăția Cerurilor,
am să-ți trimit Îngerul Muzicii, copila mea".
Raoul, tata a murit, iar eu am fost vizitată de Îngerul Muzicii.
Nici nu mă îndoiesc de asta. Acum însă vom merge să luăm cina !
Nu, Raoul. Îngerul Muzicii este foarte exigent.
- N-am să te țin prea târziu ! - Raoul, nu.
Trebuie să te schimbi. Eu poruncesc să-mi aducă trăsura.
- Ai două minute, micuță Lottie. - Nu. Raoul, așteaptă !
Tânăr neobrăzat !
Rob al modei, culcat pe laurii gloriei tale !
Neghiob vrednic de milă !
Acest tânăr, brav admirator, împarte cu mine triumful !
Îngerule, te aud ! Vorbește-mi ! Eu te ascult...
Rămâi lângă mine și povățuiește-mă !
Îngerule, sufletul mi-a fost neputincios. Mă iartă !
Maestre, haide, intră !
Copilă lingușitoare, o să mă cunoști,
Ai să știi de ce mă ascund în umbră !
Privește-ți chipul în oglindă - Sunt acolo, înăuntru !
Înger al Muzicii ! Strajă și călăuză !
Dăruiește-mi gloria ta !
Înger al Muzicii, nu te mai ascunde !
Vino la mine, straniu înger !
Eu sunt al tău Înger al Muzicii.
Vino la mine, Înger al Muzicii !
A cui este vocea asta ? Cine este înauntru ?
Da, eu sunt al tău Înger al Muzicii.
Vino la mine, Înger al Muzicii !
Mi s-a ivit în somn, Mi-a pătruns în vis.
Glasul acela care mă cheamă și-mi spune pe nume.
Visez din nou și descopăr Că Fantoma de la Operă este acolo,
În mintea mea.
Mai cântă o dată cu mine Ciudatul nostru duet
Am o putere tot mai mare asupra ta
Deși arunci priviri în urmă, Fantoma de la Operă este aici,
În mintea ta.
Cine ți-a văzut chipul, Se retrage înspăimântat.
- Eu sunt masca pe care o porți. - Ei pe mine mă aud...
Spiritul meu se îngemănează cu glasul tău
Fantoma de la Operă este acolo, În mintea mea.
Este acolo, Fantoma de la Operă.
Cântă, Înger al Muzicii !
Cântă, îngerul meu !
Cântă, de dragul meu !
Cântă, îngerul meu !
Cântă, de dragul meu !
Te-am adus în sala tronului muzicii
În acest regat unde fiecare trebuie să se închine muzicii.
Ai venit aici cu un singur scop.
Din prima clipă când te-am auzit cântând,
Am simțit nevoia să fii alături de mine, să mă slujești
să interpretezi muzica mea...
Noaptea deșteaptă și tulbură sentimentele.
Întunericul răscolește imaginația.
Alene, simțurile se lasă-n voia sorții.
Încet, cu tandrețe, noaptea își dezvăluie minunățiile.
Apuc-o, simte-i freamătul și gingășia !
Întoarce-ți chipul de la lumina strălucitoare a zilei !
Nu te mai gândi la lumina rece și neîndurătoare...
și dă ascultare muzicii nopții.
Închide ochii și lasă-te cuprinsă de cele mai întunecate visuri !
Ia-ți gândul de la viața de până acum !
Închide ochii, lasă-ți spiritul să plutească !
Abia atunci vei trăi ca nicicând.
Blândă, cu pricepere, muzica te va dezmierda
Ascult-o, simte-o și în taină te va stăpâni !
Fii înțeleaptă, lasă-ți imaginația să zburde,
În această negură pe care știi că nu poți s-o înfrunți...
Negura muzicii nopții.
Lasă-ți mintea să călătorească într-o lume nouă, stranie !
Nu te mai gândi la viața de până acum !
Fie ca sufletul să te poarte unde-ți este hărăzit !
Abia atunci ai putea fi a mea...
Dulce, amețitoare îmbătare !
Atinge-mă, ai încredere în mine, savurează fiecare plăcere !
Să se depene visul, dăruiește tainițele tale
Puterii muzicii pe care am compus-o
Puterii muzicii nopții
Numai tu poți face ca acest cântec al meu să zboare.
Ajută-mă să compun muzica nopții.
Christine.
Galbenă ca pergamenul îi e pielea...
În loc de nas, un găvan negru...
Fiți mereu cu ochii-n patru,
că de nu, vă va prinde în lațul lui vrăjit !
Cine vorbește de lucruri neștiute,
Va descoperi prea târziu că tăcerea-i de aur.
Joseph Buquet, ține-ți fleanca !
Pune-ți mâinile la ochi !
Îmi amintesc de o negură
ce se învolbura pe luciul unui lac nemărginit.
De jur împrejur, ardeau lumânări, iar pe lac plutea o barcă,
iar în barcă era un om.
Cine era silueta din umbră ?
Al cui e chipul de sub mască ?
Fii blestemată ! Pandoră mică și băgăcioasă !
Diavol mic ce ești. Asta voiai să vezi ?
Fii blestemată ! Fățarnică Dalila ! Viperă !
De-acum, n-o să mai poți fi liberă !
Afurisito...
Fii blestemată...
Mai straniu decât ai visat
Îndrăznești să mă privești, sau să te gândești la mine,
acest monstru respingător, care arde în flăcările Iadului,
dar care, în taină, tânjește după Rai ?
În taină...
Christine...
Teama se poate preface în dragoste,
Vei învăța să distingi omul din spatele monstrului :
acest trup respingător, ce pare o bestie, dar care, în taină, visează frumosul,
În taină...
Christine...
Vino, trebuie să ne întoarcem !
Cei doi prostănaci care-mi conduc teatrul o să-ți simtă lipsa.
"Seara de gală, învăluită în mister" "Plecarea sopranei, un mister !"
"Suntem păcăliți", titrează toate jurnalele,
Suntem păcăliți cu toții, ne temem de un spectacol slab !
Vești proaste cu schimbarea sopranei. La început Carlotta, acum Christine !
Cel puțin, s-au vândut toate biletele. Bârfa valorează greutatea ei în aur.
Așa se conduce o afacere !
Scutește-mă de aceste suplicii !
Jumătate din distribuție ți-a plecat, dar mulțimea aclamă în continuare !
Opera !
La naiba cu Gluck și Handel ! Ai scandal, ai ucces !
Nenorocire ! O să plece cu toții ? Ar fi o nenorocire !
Andre, te rog, nu mai striga... Facem reclamă, iar efectul e imens !
Reclamă pe gratis !
Dar nu mai avem actori...
Andre, ai văzut ce coadă s-a făcut ?
Văd că ai primit și tu un bilet.
"Dragă Andre, ce gală splendidă !"
"Christine a fost sublimă !"
"Nu ne-a părut rău când a plecat Carlotta !"
"Diva e un dezastru."
"Vreți s-o angajați când deja nu mai poate cânta ?"
"Dragul meu Firmin, vreau să-ți reamintesc :"
"că nu mi s-a plătit salariul."
"Trimite-l Fantomei prin poștă."
"Vezi verso :"
"Nimănui nu-i plac datornicii. Ați face bine să-mi ascultați porunca !"
Cine a avut neobrăzarea să trimită asta ?
Doar o minte rătăcită !
- Amândouă sunt semnate "F.O."... - Cine naiba să fie ?
Fantoma Operei !
- Este surprinzător ! - Ne subminează autoritatea !
- În plus, mai cere și bani. - Ce inepție să pretinzi așa arvună !
E limpede. Omul e nebun de legat !
- Unde este ? - Te referi la Carlotta ?
- Nu, la dra Daae. - Întrebi unde este ?
- De unde să știm ? - Voi mi-ați trimis acest bilet ?
Ce absurditate ? Bineînțeles că nu !
- Nu te uita la noi ! - Deci, nu este cu voi ?
Sigur că nu !
- Nu știm nimic... - Domnilor, să nu ne mai sfădim...
- Nu voi ați scris scrisoarea asta ? - Și ce se presupune că am fi scris ?
"Nu vă faceți griji pentru dra Daae."
"Îngerul Muzicii a luat-o sub aripa lui protectoare."
"Nu încercați s-o mai revedeți vreodată."
Dacă nu voi, atunci cine a scris-o ?
- Unde este ? - Bun venit înapoi !
Unde e neprețuitul vostru patron ? Acum, ce s-a mai întâmplat ?
Mi-ați trimis o scrisoare care mă jignește !
- Voi ați trimis-o ? - Sigur că nu !
- Și dacă a trimis-o ! - Poate ai trimis-o dumneata ?
- Sigur că nu ! - Despre ce e vorba ?
Îndrăznești să afirmi că nu dta mi-ai trimis asta ?
Și ce se presupune că aș fi scris ?
"Zilele tale la Opera Populară sunt numărate."
"Astă seară, în locul tău va cânta Christine Daae."
"Pregătește-te pentru o mare nenorocire,"
"dacă încerci să-i iei locul."
Prea multe scrisori pentru gustul meu.
și mai toate despre Christine !
De când am venit, n-am auzit decât numele drei Daae.
Domnișoara Daae s-a întors.
- Sper că este sănătoasă. - Acum, unde se află ?
- Mai bine să rămână singură. - Are nevoie de odihnă.
- Pot s-o văd ? - Nu poate să primească pe nimeni.
- Va cânta ? - Poftim, am un bilet...
Să-l văd !
Vă rog !
"Domnilor, v-am trimis mai multe scrisori amicale,"
"despre cum trebuie condus teatrul meu."
"N-ați urmat indicațiile mele. Vă mai acord o ultima șansă..."
Christine Daae s-a întors la voi,
și sunt nerăbdător să văd cum va evolua cariera ei.
În noua producție cu "Il muto",
pe Carlotta o veți distribui în rolul pajului,
iar pe dra Daae, în cel al contesei.
Rol pe care dra Daae l-ar juca cu mult farmec și mult har.
Pajul are un rol mut.
Distribuția mea este într-adevăr ideală.
Voi urmări spectacolul, ca de obicei, din loja cinci. Lăsați-o liberă !
Dacă nu țineți seama de porunca mea,
asupra voastră se va abate un dezastru de neînchipuit.
"Al vostru supus servitor, F.O."
Christine ! E doar un tertip ca s-o ajute pe Christine !
E o nebunie...
Știu cine a trimis-o. Iubitul ei, vicontele !
Chiar crezi ?
- Signora ! - Trădătorilor. E o farsă !
Asta nu schimbă situația !
- Signora ! - Tu ești vedeta noastră ! Mereu vei fi !
- Omul acela e nebun ! - Nu-i vom da ascultare.
Dra Daae va juca rolul mut al pajului,
Carlotta va juca rolul principal !
Degeaba încercați să mă împăcați !
O spuneți doar ca să mă îmbunați !
Domnilor, nu că am dreptate ? Nici nu vreau să aud !
Lăsați-mă să mor !
Doamne ! Dumnezeule !
Luați seama, nu-i luați vorbele în derâdere !
Îngerul vede, îngerul știe.
M-ai dojenit !
Signora, iartă-ne... ?
M-ați înlocuit !
Signora, vă conjurăm...
V-am văzut temerile...
Signora, cântă de dragul nostru ! Nu fă pe martira.
Ce surprize ne mai așteaptă ? Vedeta noastră... !
Vreți să-i dăruiți această floare drei Daae ?
Domnișoarei Daae.
- Publicul te dorește ! - Și noi te dorim !
N-o preferați pe neprețuita voastră ingenuă ?
Signora, nu !
Lumea te dorește pe dumneata !
Primadonna, diva scenei !
Admiratorii tăi te imploră în genunchi !
Vrei să te retragi tocmai acum, când te aclamă ?
Gândește-te cât te adoră !
Primadonna, mai încântă-ne o dată !
- Gândește-te la muza ta. - La cozile din fața teatrului !
Poți refuza triumful care te așteaptă ?
Mai cântă o dată, primadonna !
Christine vorbea de un înger...
Primadonna, cântul tău va trăi din nou !
- Gândește-te la publicul tău ! - Ai fost umilită, dar ești dorită !
- A auzit glasul Îngerului Muzicii. - Cine te aude, te asemuie unui înger !
Gândește-te la strigătul lor de susținere !
Noi avem opera nostră.
Ea, luminile rampei !
Protagonistele sunt puse la încercare !
Primadonna, cântul tău nu va pieri în veci ! Cântă din nou !
- Ordine ! Luați seama, dorințe nebune ! - Lacrimi... jurăminte... dorințe nebune !
- Imaginează-ți cum vei străluci la final ! - Vor fi scene mai rele ca aceasta !
Aceste pretenții trebuie respinse !
Incredibil, o divă fericită că înlocuiește o balerină,
care s-a culcat cu patronul ?
Raoul și subreta, într-un duet al dragostei !
Chiar dacă va tăgădui că a fost cu ea !
Într-o piesă de teatru, nu întâlnești așa ceva,
dar dacă e cântată tare și într-o limbă străină,
e genul de poveste pe care publicul o adoră,
o operă perfectă !
Primadonna, lumea e la picioarele tale !
Te așteaptă o națiune, căreia nu-i place să fie înșelată !
Luminează scena cu farmecul tău nemuritor !
Cântă, primadonna, încă o dată !
Du-te !
Tânărul acela a pus pe jar inima stăpânei mele !
Excelența sa ar fi murit din cauza șocului !
Excelența sa a ajuns de râsul lumii !
S-o bănuiască ! Dumnezeu s-o ocrotească !
Rușine !
Această duduie infidelă e bună să ajungă în Iad !
Rușine !
Serafimo, te-ai travestit perfect.
Cine să fie oare ?
Preabună nevastă, primește-ți bărbatul.
Asta place publicului !
Dragostea mea, probleme de stat mă cheamă în Englitera.
Am să te las singură cu noua ta slujnică.
Deși mi-ar fi plăcut să iau slujnica cu mine.
Bătrânul ăsta tont pleacă !
Iat-o pe contesa de Cherbourg ! Ne-a invitat în salonul ei.
Așa ceva nu întâlneam în negoțul cu fier vechi.
Cu reziduuri metalice.
Serafimo, lasă prefăcătoria !
Nu poți vorbi, dar sărută-mă în lipsa bărbatului meu !
Prostănacul, mă face să râd !
E timpul să-mi caut o jumătate mai bună !
Prostănacul, habar n-are !
Dacă ar fi știut adevărul, n-ar mai fi plecat !
Nu v-am avertizat să nu ocupați loja 5 ?
- Este aici. Fantoma de la Operă ! - El este.
Ai un rol fără replici, canalie mică !
Canalie, doamnă ? Poate că tu ești o canalie.
Serafimo, lasă prefăcătoria !
Nu poți vorbi, dar pupă-mă în...
Prostănacul, mă face să râd !
Doamnelor și domnilor, ne cerem scuze.
Spectacolul va continua peste zece minute,
când rolul contesei va fi jucat de dra Daae.
Până atunci, vă rugăm să aveți puțină răbdare.
Între timp, veți urmări baletul din actul trei al operei.
Poftim ?
Maestre, baletul, vă rog !
Baletul !
Mulțumim.
Ești concediat.
- Ai pățit ceva ? - Aici nu suntem în siguranță.
Doamnelor și domnilor, vă rugăm, nu vă părăsiți locurile.
Nu intrați în panică.
A fost un accident... Un simplu accident.
- De ce am venit aici ? - Nu mă duce înapoi !
- Trebuie să ne întoarcem ! - Te va ucide !
- Va da cu ochii de mine, acolo ! - Christine, nu vorbi așa.
- Privirea aceea arzătoare ! - Nici să nu te gândești.
Va ucide o mie de oameni, dacă va fi nevoie...
Uită acest coșmar.
- Fantoma de la Operă va ucide iar. - E doar o născocire.
- Crede-mă, va ucide din nou ! - Nu există Fantoma de la Operă.
Dumnezeule, cine e omul acesta care vânează ?
- Această mască a morții ? - Nu pot să scap de el.
Al cui e glasul pe care-l auzi ?
Și acest labirint,
unde noaptea este oarbă...
- Fantoma de la Operă este aici, - Fantoma de la Operă este acolo :
- În mintea mea. - În mintea ta.
Nu există nici o Fantomă de la Operă.
Raoul, am fost acolo,
în lumea lui, învăluită într-o noapte veșnică.
Într-o lume în care ziua se mistuie în beznă.
Beznă...
Raoul, l-am văzut !
Aș putea uita vreodată figura aceea ?
Am să pot scăpa vreodată de chipul acela ?
Atât de slut. Nici nu-i puteai spune chip, în acea beznă.
Beznă...
Dar glasul său mi-a umplut sufletul
de un sunet ciudat și plăcut.
În noaptea aceea, muzica îmi răsuna în minte.
Și, datorită muzicii, sufletul meu s-a înălțat !
Un sentiment cum n-am mai avut vreodată.
Ce ai auzit n-a fost decât un vis și atât.
Totuși, în privirea sa era cuprinsă toată tristețea lumii.
Privirea aceea rugătoare,
amenințătoare, dar și iubitoare.
Christine !
Nu mai vorbi despre întuneric,
Dă uitării teama care te tulbură !
Sunt aici. Nimic nu ți se mai poate întâmpla.
Cuvintele mele te vor încălzi și te vor alina.
Lasă-mă să-ți fiu eliberarea.
Lumina zilei să-ți usuce lacrimile.
Sunt aici, cu tine, alături,
să te apăr și să te călăuzesc.
Spune-mi că mă iubești clipă de clipă.
Încântă-mă cu vorbe despre vară !
Spune-mi că ai nevoie de mine, acum și pururea,
Promite-mi că tot ce spui este adevărat.
Atât îți cer...
Lasă-mă să-ți fiu adăpost, să-ți fiu lumina călăuzitoare.
Ești în siguranță : nu te va găsi nimeni.
Temerile tale sunt departe.
Mai presus de toate, doresc libertatea,
o lume fără noapte... și cu tine,
mereu alături, să mă ții în brațe și să mă ascunzi.
Atunci, spune că vei împărți cu mine
o dragoste, o viață întreagă.
Lasă-mă să-ți alung singurătatea.
Spune-mi că ai nevoie de mine, aici, alături de tine.
Oriunde ai merge, ia-mă și pe mine.
Christine, atât îți cer, și nimic mai mult.
Spune-mi că vei împărți cu mine o dragoste și o viață întreagă.
Spune un singur cuvânt, și te voi urma.
Împarte cu mine fiecare zi,
fiecare noapte, fiecare dimineață.
- Spune că mă iubești... - Știi că te iubesc.
Iubește-mă ! Este tot ce-ți cer.
Oriunde ai merge, ia-mă și pe mine.
Iubește-mă ! Este tot ce îți cer.
Trebuie să plec. Se vor întreabă unde sunt.
Vino cu mine, Raoul
Christine, te iubesc.
Poruncește să-ți aducă cei mai buni cai !
- Așteaptă-mă la intrare ! - Curând, vom fi împreună !
Mă vei apăra și mă vei călăuzi.
Îți dăruiesc muzica mea,
cântul tău va prinde aripi.
Și cum m-ai răsplătit ?
M-ai respins și m-ai trădat.
Era firesc să te iubească
când te-a auzit cântând.
Christine...
Spune-mi că vei împărți cu mine o dragoste și o viață întreagă.
Spune un singur cuvânt, și te voi urma.
Împarte cu mine fiecare zi,
fiecare noapte, fiecare dimineață.
Îți vei blestema ziua în care
n-ai făcut ce ți-a cerut Fantoma !
BAL MASCAT
Domnule Andre ?
Domnule Firmin ?
Dragă Andre, ce petrecere minunată !
Preambulul unui An Nou strălucitor !
- Ce seară, sunt impresionat ! - Am făcut tot posibilul.
În cinstea noastră ! Un toast în fața întregului oraș.
Păcat că "Fantoma" nu-i de față.
Bal mascat ! Chipuri de hârtie la paradă !
Bal mascat !
Ascunde-ți chipul, nimeni să nu te vadă !
Bal mascat ! Fiecare chip, alte trăsături.
Bal mascat !
Preivește în jur ! În spatele tău e o altă mască !
O scânteiere liliachie, o tentă castanie, Bufon și rege, vârcolac și rață.
Verde și negru, regină și preot, O urmă de roșu, chip de bestie.
Chipuri. Dați-vă în carusel. E o rasă inumană.
Ochi de aur, coapse albastre, Adevărul este fals, tu cine ești ?
Gură strâmbă, rochii învârtite, As de cupă, chipuri de paiață.
Chipuri...
Bea până te vei îneca în lumină, în zgomot.
Dar cine poate spune al cui e chipul ?
Bal mascat !
Galbenul surâde, roșul se învârte,
Bal mascat !
Lasă spectacolul să te înconjoare !
Bal mascat !
Priviri învăpăiate, capete întoarse.
Bal mascat !
Ia privește marea de zâmbete din jurul tău !
Bal mascat !
Umbre mișcătoare, minciuni șuierate.
Bal mascat !
Îți poți păcăli chiar și prietenii !
Bal mascat !
Crai vicleni, priviri iscoditoare.
Bal mascat !
Fugi și ascunde-te, dar un chip tot te va urmări !
- Ce seară ! - Ce de lume !
- Sunt fericit ! - Și mândru !
- Este toată crema ! - Ne privesc, îi privim.
- Trei luni... - De încântare !
- De liniște Cerească ! - Gata cu bilețelele !
- Gata cu Fantoma ! - Să închinăm pentru un an îmbelșugat !
Pentru prieteni !
Stălucirea noastră să nu pălească.
- Ce ușurare ! - Și ce bal mascat !
Imaginează-ți !
O logodnă tainică ! Privește-ți viitoarea soție !
- Imaginează-ți cum ar fi ! - De ce să ne ascundem ?
- Mi-ai făgăduit. - Nu, Raoul, o să ne vadă.
Lasă-i să ne vadă. E vorba de o logodnă nu de o crimă.
Christine, de ce te temi ?
- Să nu ne certăm. - Să nu ne certăm.
- Te rog, prefă-te. - Sper să înțeleg, cu vremea.
Cu vremea, vei înțelege.
Bal mascat !
Chipuri de hârtie la paradă !
Bal mascat !
Ascunde-ți chipul, nimeni să nu te găsească !
Bal mascat !
Fiecare chip, alte trăsături.
Privește în jur ! În spatele tău e o altă mască !
Bal mascat !
Priviri învăpăiate, capete întoarse.
Privește marea de zâmbete din jurul tău.
Bal mascat !
Galbenul surâde, roșul se învârte,
Lasă spectacolul să te înconjoare !
De ce ați tăcut, stimați domni ?
Credeați că v-am uitat ?
Nu v-a fost dor de mine, domnilor ? V-am scris o operă.
Iată partitura.
"Don Juan triumfător".
Salutări călduroase tuturor.
Înainte să înceapă repetiția, iată câteva indrumări.
Carlotta trebuie să învețe să joace,
nu trucul ei obișnuit : să umble țanțoșă pe scenă.
Don Juan să mai slăbească. Nu face bine, la vârsta lui Piangi !
Iar impresarii mei trebuie să înțeleagă
că treaba lor e să se ocupe de bani, nu de artă !
Cât despre diva noastră, dra Christine Daae,
nu mă îndoiesc că se va descurca.
Într-adevăr, are glas fumos,
dar știe că, dacă vrea să fie cea mai bună
mai are multe de învățat.
Dacă orgoliul ei o va lăsa să se întoarcă la mine,
dascălul ei,
Dascălul ei.
Ești încă înlănțuită de mine, îmi aparții.
- Doamnă Giry, așteaptă ! - Nu știu mai mult decât alții.
- Nu este adevărat. - Domnule, nu mă întrebați.
- Au fost deja prea multe accidente. - Accidente ?
Vă rog, spre binele tuturor.
Prea bine.
S-a întâmplat cu mulți ani în urmă.
În oraș sosise un bâlci.
Țigani.
Eram foarte tânără,
mă pregăteam să devin balerină.
Una dintre multe altele.
Locuiam la căminul Operei.
Veniți !
Poftiți înăuntru !
Intrați să vedeți puiul diavolului !
Doamnelor și domnilor, iată puiul diavolului !
Puiul diavolului !
Crimă !
- Unde ? - Acolo !
Fuge !
L-am ascuns de ochii și răutatea lumii.
De atunci, n-a mai cunoscut decât această operă.
Aici s-a jucat, aici este tărâmul lui artistic.
Este un geniu. Arhitect, poiectant, compozitor, magician.
- Un geniu, domnule ! - Dar geniul a înnebunit.
- Unde mergem, domnișoară ? - La cimitir.
La mormântul tatălui meu, te rog.
- Unde au plecat ? - La cimitir.
Mi s-a ivit în somn, Mi-a pătrus în vis.
Glasul acela care mă cheamă și-mi rostește numele.
Micuța Lotte s-a gândit la multe și la nimic.
Tatăl ei i-a făgăduit că-i va trimite Îngerul Muzicii.
Așa i-a făgăduit tatăl ei.
Tatăl ei i-a făgăduit.
Cândva, mi-ai fost unicul tovarăș.
Erai totul pentru mine.
Cândva, mi-ai fost părinte și prieten,
apoi, lumea mea s-a năruit.
Cât îmi doresc să poți fi din nou cu mine,
să-mi fii în preajmă.
Uneori mi se pare
că dacă aș visa
vei veni lângă mine.
Aș vrea să-ți aud din nou glasul,
deși știu că este cu neputință.
Gândul la tine nu mă va ajuta
să fac tot ce am visat.
Clopotele de jale și îngerii sculptați
reci și monumentali,
par să nu-ți fie,
cea mai bună companie.
Dumneata erai cald și tandru.
Prea mulți ani m-am luptat să-mi înfrânez lacrimile.
Trecutul ăsta de ce nu moare o dată ?
Cât îmi doresc să poți fi din nou cu mine,
să ne luăm rămas-bun.
Încearcă să ierți,
învață-mă să trăiesc,
dă-mi tăria să încerc.
Gata cu amintirile, gata cu lacrimile ascunse,
să nu ne mai gândim la anii pierduți.
Ajută-mă să-mi iau...
Adio !
Ajută-mă să-mi iau...
Adio !
Copilă rătăcită, pierdută, neajutorată.
ce tânjești după povața mea.
Înger și tată, prieten și nălucă ?
Cine mă privește de acolo ?
Ți-ai uitat îngerul ?
Îngerule, vorbește !
Ce dor nemărginit răzbate din acest murmur !
Ai rătăcit prea mult prin iarnă,
departe de privirea mea părintească.
Rătăcită, mintea mea te înfruntă.
- Totuși, sufletul tău ascultă. - Sufletul tău ascultă.
Înger al Muzicii !
- M-ai renegat. - Te-am renegat.
Îndepărtându-te de adevărata frumusețe.
- Înger al muzicii, nu mă ocoli. - Înger al Muzicii, apărătorul meu.
- Vino la Îngerul tău. - Vino la mine, îngerule.
Eu sunt îngerul muzicii tale.
Vino, Înger al Muzicii.
Nu, Christine, stai !
Acest om nu este tatăl tău !
Raoul, nu !
Nu așa.
Acum, va fi război asupra voastra.
Am fost cu toții orbi.
Iar răspunsul era în fața ochilor noștri.
Avem ocazia să-l prindem pe amicul nostru în capcană.
Vă ascultăm.
O să ne prindem în jocul lui.
Îi punem opera în scenă, dar asul e în mâneca noastră.
Dacă dra Daae va cânta, mai mult ca sigur, va fi și el de față.
- Cu siguranță, ușile vor fi zăvorâte. - Cu siguranță, poliția va fi acolo.
Cu siguranță, va fi înarmată.
Cortina cade, domnia lui va lua sfârșit !
Raoul, mi-e frică.
Nu mă pune să fac asta.
Mă înspăimântă.
Nu mă pune să îndur acest calvar.
Mă va lua cu el...
Știu asta.
Vom fi despărțiți pentru totdeauna. Nu-mi va mai da drumul.
Uneori, când visam ceva.. .
acum mi-e teamă.
Dacă mă găsește, povestea asta nu se va mai sfârși.
Și va fi mereu acolo, cântând melodii în mintea mea.
Chiar tu spuneai
că nu-i decât un om.
Că atât timp cât va trăi,
ne va urmări până la moarte.
M-am tot gândit. Ce să răspund ?
Trebuie să-mi risc viața
pentru a-mi câștiga dreptul la viață ?
Pot să-l trădez pe cel care mi-a inspirat vocea ?
Să ajung prada lui ? Am de ales ?
Mă va ucide fără să clipească. Distruge tot ce-i bun.
Știu că nu pot refuza
și ce mi-aș dori să pot.
Doamne, dacă accept, ce orori mă vor aștepta
în această operă a Fantomei ?
Christine !
Să nu-ți închipui că nu-mi pasă,
dar orice speranță și orice rugă depind acum de tine.
În seara asta, mi se va-mplini destinul.
Nu-mi place să stric festinul.
Dar gluma a ținut prea mult.
Să intre publicul !
Să înceapă opera mea !
Iată, armăsarul poate servi iapa !
Iată, stăpânul își ia porția de carne !
Iată, mielul sacrificat
scoate cel din urmă behăit.
Biata slujnicuță !
Pentru dulcegăriile vocii tale
va trebui să dai socoteală,
înfășurată în cearșafuri distruse !
Servește masa și servește slujnicuța,
servește stăpânul,
căci atunci când mesele, planurile și slujnicele sunt gata,
Don Juan triumfă
încă o dată.
Passarino, prieten credincios, mai spune-mi o dată planul.
Tânărul oaspete mă confundă cu dumneavoastră
Eu, stăpânul, dvs., servitorul.
Când vă veți întâlni, veți purta pelerina mea.
Ea nu vă va putea vedea chipul.
Va crede că ia masa cu mine acasa la stăpânul ei !
Pe furiș, ne vom ghiftui, și vom fura ce-mi aparține de drept.
Mai târziu, când vinul va domoli rușinea...
Veniți acasă !
Vă voi imita glasul, voi trânti ușa !
O să spun : "Să ne ascundem, la mine-n dormitor !"
Biata de ea, n-are nici o șansă !
Ia-mi pălăria, pelerina și sabia. Victoria e asigurată,
de nu uit cumva și mă bufnește râsul.
Nici un gând nu-i vine,
decât de bucurie !
Nici un vis nu-i umple sufletul,
decât visuri de iubire.
Stăpâne ?
Passarino...
du-te, capcana e întinsă
și-și așteaptă prada.
Ai venit aici
urmându-ți dorința arzătoare,
urmându-ți vrerea, până acum
tăcută.
Tăcută...
Te-am adus,
ca pasiunea noastră să se contopească.
În mintea ta, deja mi-ai cedat,
Ai renunțat la orice împotrivire, mi-ai cedat cu totul.
Acum, ești aici, cu mine,
fără să te mai răzgândești,
Te-ai hotărât,
Te-ai hotărât...
Nu mai poți da înapoi
nici să privești în urmă.
Jocul nostru de-a prefăcătoria
s-a încheiat.
Renunță la "dacă" sau "când"
n-are rost să te opui.
Nu te mai gândi la nimic și îngăduie visării să coboare.
Ce văpaie mistuitoare va năpădi sufletul ?
Ce dorință arzătoare îi va descătușa baierele ?
Ce dulce ademenire ne așteaptă ?
Nu mai poți da înapoi.
Acesta este ultimul prag.
Ce taine nerostite, îmbietoare vom trăi ?
Nu mai poți da înapoi.
M-ai adus
la momentul în care vorbele par searbede,
la momentul în care discuția dispare
în tăcere,
În tăcere...
Am venit aici
neștiind prea bine de ce.
Îmi imaginasem
trupurile noastre înlănțuite, lipsite de apărare și tăcute.
Poftim, sunt aici, cu tine.
Fără să mă răzgândesc.
Am luat această hotărâre,
hotărâre.
Nu mai pot să dau înapoi,
nici să privesc în urmă,
A început, în sfârșit, drama pasiunii noastre.
Indiferent dacă am făcut bine sau rău,
am o singură întrebare :
Cât avem de așteptat până ne vom contopi ?
Când va începe sângele să fiarbă ?
Când va înflori bobocul adormit ?
Când ne vor mistui flăcările ?
Nu mai pot da înapoi,
nici să privesc în urmă.
Am trecut puntea,
Uite cum se năruie !
De aici, nu mai există cale
de întoarcere.
Spune-mi că vei împărți cu mine o dragoste și o viață întreagă.
Călăuzește-mă, salvează-mă din singurătatea mea.
Spune-mi că mă vrei lângă tine.
Oriunde ai merge, lasă-mă să merg și eu.
Christine,
atât îți cer...
Plecați !
Dumnezeule ! Piangi, iubitule !
Dumnezeule !
Suntem ruinați, Andre.
- Unde a dus-o ? - Haideți cu mine. Vă duc eu la el.
Nu uitați, însă, țineți mâna în dreptul ochilor !
- Vin și eu ! - Nu, tu trebuie să rămâi aici.
Veniți, domnule ! Să faceți cum v-am spus.
Coborâm din nou în străfundurile disperării mele !
Ne afundăm în temnița minții mele,
pe cărarea asta ce coboară într-un întuneric
la fel de profund ca Infernul.
Te întrebi de ce am fost ferecat în acest loc rece și mohorât ?
Nu pentru vreun păcat de moarte, ci pentru chipul meu respingător !
Urmăriți criminalul ! Trebuie găsit !
Vânat de toată lumea, întâmpinat cu ură pretutindeni,
nici o vorbă bună, nici o compasiune.
Christine...
Pentru ce ?
Duceți-vă mâna la ochi.
Nu îndrăznesc să merg mai departe.
Mulțumesc.
Ți-ai potolit, în sfârșit, setea de sânge ?
Iar acum îți voi îndestula pofta de carne ?
Soarta ce m-a condamnat să mă scald în sânge
mi-a luat dreptul și la bucuria cărnii.
Chipul acesta, infecția
care otrăvește dragostea noastră,
chipul acesta ce a provocat
teama și disprețul unei mame.
O mască,
prima, o cârpă ordinară.
Mila sosește prea târziu.
Întoarce-te și înfruntă-ți soarta :
ai să privești asta de-a pururi.
Acest chip chinuit
nu mă mai înfioară.
Adevărata-ți hidoșenie
sălășluiește în sufletul tău.
Stai ! Se pare ca avem un musafir.
Domnule,
e o plăcere nemăsurată !
Speram să vii,
iar visul mi s-a împlinit.
Am o noapte plină !
Elibereaz-o !
Fă cum poftești, dar... elibereaz-o !
- Chiar n-ai milă ? - Iubitul tău mă imploră !
- N-are rost. - O iubesc. Asta, nu înseamnă nimic ?
Ai puțină îndurare.
Mie, lumea nu mi-a arătat nici un pic de milă !
- Lasă-mă s-o văd. - Ești invitatul meu, domnule.
Domnule, bine ai venit !
Credeai că i-aș face vreun rău ?
De ce să plătească ea pentru păcatele voastre ?
Poruncește să ți se aducă caii cei frumoși !
Du mâna la ochi.
Acum, nimic nu te mai scapă, poate doar Christine.
Începe o nouă viață alături de mine,
cumpără-i libertatea cu prețul iubirii tale.
Refuză-mă, și iubitul tău va muri.
Asta ți-e alegerea. N-ai de ales.
Lacrimile pe care le-aș fi vărsat pentru soarta ta cruntă
îmi îngheață și se transformă în lacrimi de ură.
Christine, te rog, iartă-mă.
Pentru tine am făcut totul.
Adio, idol înfrânt și prieten prefăcut.
- Speranțele noastre s-au spulberat. - Prea târziu pentru rugăminți.
- Spune că-l iubești. - Toate speranțele cer ajutor
- ... și viața mea s-a sfârșit. - ... e inutil să mai lupți.
Orice ai alege...
nu câștigi !
Deci, îți vei sfârși viața alături de mine
sau îl trimiți la moarte ?
De ce o îndemni să mintă, ca să mă salveze ?
- Nu-i cale de întoarcere... - Înger al Muzicii...
... cine a meritat asta ?
Nu-ți distruge viața de dragul meu.
Viața sa stă chezășie !
M-am luptat atâta ca să te eliberez.
Nu mai este cale de întoarcere.
M-ai înșelat.
Ți-am dăruit, fără să crâcnesc, gândurile mele.
Îmi pui răbdarea la încercare. Alege !
Sărmană făptură a întunericului,
ce viață ai cunoscut ?
Doamne, dă-mi curajul să-ți arăt
că nu ești singur.
Ia-o, uită-mă, uită totul !
Lăsați-mă în pace !
Uitați tot ce ați văzut.
Plecați, să nu vă găsească.
Luați barca. Jurați că n-o să le dezvăluiți niciodată
taina Îngerului din Infern.
Fantoma de la Operă este aici, în adâncuri.
Plecați !
Plecați și lăsați-mă !
Bal mascat !
Chipuri de hârtie la paradă !
Ascunde-ți chipul, nimeni să nu te vadă.
Christine, te iubesc.
Spune-mi că vei împărți cu mine o dragoste și o viață întreagă.
Spune un singur cuvânt
și te voi urma.
Împarte cu mine fiecare zi,
fiecare noapte, fiecare dimineață.
Numai tu poți face ca muzica mea să zboare.
Acum, s-a sfârșit
muzica nopții.
CONTESA DE CHAGNY IUBITĂ SOȚIE ȘI MAMĂ
"CHRISTINE 1854-1917"
Copil sălbătic
Născut în pustiu
Învățat să fii singur
Învățat să-ți găsești drumul în întuneric
Cine te va aștepta
Cine te va dezmierda
Învățat să fii singur
Învățat să-ți fii propriul tovarăș
N-ai visat că va fi cineva...
Traducerea și adaptarea Eugen Roșu eugen@capital.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro