Severní Irsko
2187 lidí bylo zabito během "nepokojů" od roku 1969.
Britská vláda zrušila status "politický vězeň"
všem uvězněným členům polovojenských skupin.
Irští republikáni ve věznici Maze drží protest "deky" a "nemytí".
H L A D
Přeložil Black cloud black.cloud@seznam.cz
Už roky probíhají protesty, jako protest "deky",
všechny se stejným cílem: uznat "politické vězně".
Jinak řečeno, dosáhnout jiného zacházení pro pachatele ohavných zločinů,
které oni vydávají za politicky motivované a něco takového vláda nikdy neodsouhlasí.
...Daniel slyší hluk z pokoje své babičky,
vyběhne po schodech, otevře dveře do jejího pokoje
a tam si to ten slizák rozdává s jeho babičkou.
Ten hambář se otočí a říká: Vidíš, s němkou to nebylo tak vtipný.
Neexistuje politická vražda, politická bomba, nebo politické násilí.
Je jen zločin vraždy, zločinná bomba, a zločinné násilí.
Z tohoto názoru neustoupíme. Neuznáme status "politických vězňů".
Nebudu nosit uniformu kriminálníka.
Požaduji své vlastní šaty.
Nepřizpůsobivý vězeň... 8.12.1980
Cože?
Jak že se to jmenuješ?
- Gillen. - Gillen? - Jo.
Fancy Quinn?
Falls Road. Fancy Quinn, znáš ho?
- Ne. - Ne?
Kolik si dostal?
Dvanáct let.
A ty?
- Šest let. Šest. - Šest?
Jo.
Jsi klikař.
Věznice MAZE, nepřizpůsobivý vězeň č. 197,77
Gerry Campbell, 12 let.
Věznice MAZE, nepřizpůsobivý vězeň č. 279,80
Davey Gillen, 6 let.
...politický poradce Merlina Reese, z ministerstva vnitra
odmítl zaujmout oficiální stanovisko na odposlechy, protože dle něj došlo
jen k nepatrnému nárůstu a parlament nedokáže zjistit, kolik odposlechů probíhá,
protože premiér ani vláda neschvalují jejich jednotlivé použití.
Co?
Připrav se.
- Jsi v pořádku, Bobby? - Vede se mi skvěle, mami.
- Léčí ti ta zranění? - O to je postaráno.
A co mladej?
Má se k světu.
- Jíš dobře? - Vede se mi skvěle, mami.
- Dávají vám dost jídla? - Přestaňte se o mě bát.
Pět minut. Pět minut.
- Jíš dobře? - Jo.
- Chutná to jak sračka, co? - Zvykneš se.
Vypadáš dobře.
Ty taky synu, ty taky.
Spravedliví se modlí a Pán je vyslyší.
Ulehčí jejich trápením.
Pán je nablízku všem kdož trpí a nejdříve spasí křesťany.
Spravedliví mají mnoho bolestí, ale Pán je jich všech zbaví.
Chrání všechny jejich kosti a žádná z nich nebude zlomena.
Ďábel si zotročí slabé a nepřátelé spravedlivých budou odsouzeni.
Pán napraví své zbloudilé ovce.
Nikdo, kdo v něm najde útěchu, nebude zatracen.
Modleme se.
Je na čase to ukončit, budou souhlasit s civilními šaty...
VYJEDNÁVEJ!
Zatracený hajzlové!
Já... já... IRA! Já... já... IRA!
Já... já... IRA! Já... já... IRA! Zasraný hajzlové!
- Vše v pořádku? - Ano, pane. V pořádku.
Velmi dobře.
Johne. Johne!
Kurva, nechte mě.
Vidíš to? Vidíš to?
Kurva, nechte mě.
Co mu to děláte?
Nechte mě, kurva, vy zasra...
Ahoj mami.
Co tu tak posedáváš?
Kopretiny.
Až budete chtít, můžete se posadit.
Etiketa kněze. Nesedat si dříve, než je nabídnuta židle.
Posaďte se, Otče.
- Neodradit svou nedočkavostí. - Nejlepší je krčit se u dveří?
To se naučíš, během prvního týdne v semináři, chlapče.
- Cígo? - Jasně.
- Rozdíl, proti kouření bible, co? - Jo.
Už jste zjistili, která část je nejlepší na kouření?
Kouříme jen žalmy. Jsou akorát na cigaretu.
Hezká místnost. Velice čistá.
- Odkud, že to jste, Otče? - Hádej.
Horní-dolní Vidlákovice.
- Město toulavých psů. - Ballyroberts.
Jižně od Ballymonie: Kilrea.
- Pamatuji si vaše kázání někdy z března. - Poslouchal jsi ho?
- Chlapi vás opravdu respektují. - Cítím tvůj posměch.
- Chápete rychle. - Ano.
Ne, máte respekt, to víte.
Mám rád ty příběhy co říkáte o venkově.
Dítě uvězněné pro pytláctví, krádež jablek, cejchování skotu...
- Dobré znalosti na kněze. - Kněze ze západního Belfastu? To ano.
Cejchování se tam dole v Falls Road hodí, co?
RUC mě nenávidí. (Královská policie Ulster.)
- Ale stýská se vám po tom? - Po čem? - Po venkově.
Dostanu se domů za svým mladším bratrem tak jednou měsíčně...
ale stýská se mi po běžných věcech... čistém vzduchu, prostoru a tak.
- Jste tam blíž sám sobě. - To jistě.
Jsem jako ryba bez vody, když pracuji ve velkém městě, jako je Belfast...
ale je to práce, že ano?
Přestaneš se rozhlížet po okolí, když zjistíš,
že tvojí prací je spása duše.
- Spása duše? - Ano. Víš co myslím.
- Také jsem sešel z cesty? - Ano, můžeš to použít pro odvolání.
Pokračujte.
Chci tím říci...
člověk si zvykne. Kilrea může počkat, až ze mě bude starý muž.
- Stejně bude v Belfastu spaseno příliš odpadlíků. - Hodně práce, ano.
- Měl by vás Bůh v nebi odměnit? - Ano, a budu vděčný,
pokud to bude zahrnovat víno.
Tak co dělá váš malý bráška?
Je farářem.
Je to takový ten slizký parchant, znáš ten typ, Bobby.
- Pořád pytlačí? - Pytlačí pracovní místa.
- A je mladší jen o 8 let. - Pokračujte.
Jako novic jsem byl na farnosti vedle Kilrea. Drželi jsme to místo...
zuby nehty.
Sváželi starší věřící, jezdili na místní zpovědi...
- Fascinující práce. - Ano.
- To je jedno, uvolnilo se místo v Kilrea. - Ano?
A někdo mě předběhl, protože... možná jen tak bezdůvodně.
- Nebo slízal dost paniček. - Možná. - Tak?
Tak za pět let se místo v Kilrea opět uvolnilo...
- a můj bratr Michael ho dostal. - Kurva.
Stal se farářem v dvaceti osmi.
Asi je více duchovní a méně liberální než vy.
Zpracoval si biskupa. Je to golfista.
- Je to prohnaný skrček. - Alespoň nejste zatrpklý.
- Ne. To bych nedokázal být. - Farář ve 28? Skvělé.
Má dvě auta.
A ten jeho dům. Má uklízečku a kuchaře.
Já trčím ve 2+1 s tlustým spolubydlícím, který pořád vykládá o skotském fotbale.
- Můžeme o tom přestat mluvit? - Bože. To vy pořád mluvíte.
- Jaká je tvoje cigareta? - Skvělá.
- Ohavný zlozvyk. Odporný. - Ano, hrozný. Ale krásný.
Ano. Díky bohu.
- 28. Bože! - Nech toho.
- Co se ti stalo s okem, Bobby? - Co?
- Co máš s okem? - Rozdílné názory.
- Jak je tomu druhému? - O hodně hůř, to mi věřte.
- Tak proč jsi mě sem zavolal? - Proč? Chcete se vyhnout tomu tématu?
Etiketa kněze. Vždy začít rozhovor zlehka.
- Dozvídám se dost o kněžství, Otče. - Byl by z tebe dobrý kněz. - Proč?
- Umíš mluvit. Jsi zásadový. Vůdčí typ. - Jsem politický terorista.
- Církev má ráda napravené. - To jo.
Vždy jsem si myslel, že ten zloděj vedle Ježíše, z toho vyšel docela dobře.
- Ale uvědomil si své hříchy. - Opravdu? - Ano, i to řekl.
Když jste přibitý na kříži, řeknete cokoliv.
Ježíš mu nabídl místo vedle jeho taťky, v místě zvaném ráj.
Víte, po takové nabídce vždycky každý hrábne.
- Ano. I když je přikovaný na kříž. - Ježíši Kriste! To je rouhání.
- Rouhání? - Ano. - Ne, ne. Byl to jen podlý zloděj.
Takže, co jsi mi chtěl říci? O co jde?
Naštval tě ředitel?
Říká se, že vyjednával.
Takový malý cirkus. To vám mohu říci.
Ale ty chápeš, proč musíte vyjednávat.
- Protože už nejsme dobrou propagandou. - Podle koho? Podle vedení?
Nastal čas. Musí být rozhodnuto.
To si myslíš, že si myslí vedení?
- Možná, nevím. - Není to paranoia, Bobby?
- Loni v říjnu pochodovalo 10000 lidí za 7 hladovkářů, ano? - Ano.
- Mezinárodní tlak na Brity a tak. - Ano. - I papež měl proslov...
vložil se do toho. Celý svět tlačil na Maggie Thatcher aby nám vyhověla.
- Ale nebylo z toho nic. - Ano.
Hladovka selhala.
Jsme v první linii. My jsme ten protest stvořili. Je to naše odpovědnost.
Já plně chápu vedení, Otče. Čtyři a půl roku protestu "nemytí"
sice pozvedlo republikánství...
ale také to zarazilo vývoj naší organizace.
- Protože vaše požadavky jsou specifické. - Jistě že jsou.
Ženu s třemi dětmi v západním Belfastu nezajímá druh civilního oblečení,
- nebo jak kurva říkají těm klaunským oblečkům. - To snad ne.
Přísahám Bohu, Otče. Slíbili nám naše oblečení. Tohle je dětinský podraz.
Takže vedení už vás má dost?
V ideálním světě bychom svou bitvu bojovali svobodně. Ale jsme tu svázaní.
Nic se tu nezměnilo, nedošlo k žádnému vývoji. Vedení se zaseklo s námi,
dokud nebude šance na získání statusu politických vězňů. To je tvrdá pravda.
Chcete abych vyjednával s těmi prolhanými cirkusáky,
když nikdy nic nenabídnou, jen samé sračky.
Nepůjdu do kanceláře ředitele,
abych tam jen bezcílně tlachal s tím nabubřelým bastardem.
- Velice vám fandí. - Má IQ houpacího koně, Otče. Blb je to.
Dokážete uvěřit, že ho udělali ředitelem? To je urážka lidstva.
Panenko Marie. Kde bereš svou energii?
Když jsem byl chlapec, běhal jsem přespolní závody.
To jsem mohl uhádnout. Máš v sobě dost páry.
Přespolní běžec...
- ...to o tobě dost vysvětluje, Bobby. - Moc jsem to miloval.
Bylo to tou přírodou. Museli mě chytat za cílem, jinak bych běžel pořád.
Měli mě za spratka.
Plašil jsem jim dobytek a tak. Byla to sranda.
- Plašil dobytek? - Jo, děsil jsem je.
Myslíte si, že z nich můžete sát mléko a dělat hamburgery, zrůdy? Bože!
V příštím kole se narodím na venkově, to je jisté.
Divočina, ptáci. To miluju. Ráj.
- Jo. A taky by ses uklidnil. - Jo. Možná,
to nikdy nevíte. Nikdy jsem to nezkusil.
1. března začínám protestní hladovku.
Proto tu jste. To jsem vám chtěl říci.
Ano, slyšel jsem.
- Ví o tom tvá rodina? - Vzkázal jsem jim to, ano.
- Mluvil jsi s nimi? - Mám návštěvu za 14 dní. Promluvíme si.
Jak myslíš, že to vezmou?
- Co myslíte vy, Otče? - A tvůj malý chlapec?
A v čem bude hladovka jiná, oproti té minulé?
Minule byla protestní hladovka špatná. Dojela na city.
7 mužů začalo ve stejnou chvíli. Všichni pak vyměkli
a nedokázali toho nejslabšího nechat umřít, Což nás dostalo do pasti Britů.
A to jsme přesně byli... v pasti.
Tentokrát začnou muži postupně po dvou týdnech.
Ti co umřou, budou nahrazeni.
Je nás dost. Přihlásilo se 75 mužů.
Pro rány boží.
Dnes to bude ohlášeno.
Takže tento protest bude jiný v tom, že jste ochotni umřít, Bobby?
Může k tomu dojít.
Protestní hladovku začneš pro změnu, něco v co věříš,
nezačneš s úmyslem umřít, nebo mi něco uniká?
Je to v jejich rukou. Naše zpráva je jasná. Naše odhodlání tu vidíte.
Takže bude pár mrtvých, co myslíš, možná pět nebo šest,
- ale je vás 75. - Jo, nemusí k tomu dojít.
Dobrá, Britové třeba podlehnou po dvaceti nebo tak,
ale proč ti na tom záleží? Protože ty už budeš mrtev, ano?
Myslel jsi na to, čemu chceš ty chlapce vystavit?
Myslím mimo to, co se stane jejich rodinám.
Jdeš přímo proti Britské vládě, která veřejně pohrdá republikánstvím...
která je neotřesitelná.
Lehce se přenesou přes mrtvé těch, které nazývají teroristy.
- V sázce je tentokrát mnohem více. - To vím.
- A když nechceš vyjednávat, chceš aby kapitulovali? - Ano.
Takže neúspěch bude znamenat mnoho mrtvých, rozvrácené rodiny
- a demoralizování republikánského hnutí. - Ano. V nejhorším případě
k tomu může dojít, ale z popela povstane nová generace mužů a žen.
- Nezlomnějších, odhodlanějších. - Uvědom si, s kým mluvíš.
Probíhá tu válka. Myslel jsem, že to pochopíte. Mluvíte jak cizinec.
Mluvíš se mnou, jako s cizincem. Myslíš, že neznám Severní Irsko? Já tu žiji.
- Tak nás podpořte. - Podporoval jsem první hladovku, protože to byl protest.
Ne předem plánované umírání bez vyjednávání.
Je to jako se vzdát Thatcherové. Absurdní, Bobby. Zničující.
K čemu tu došlo za poslední 4 roky?
Brutalita, ponižování. Sebrali nám naše základní práva.
- To musí skončit. - Vyjednáváním.
Takže co? Oblékneme si jejich uniformy? Ty poslední 4 roky nic neznamenaly?
To můžeme udělat, Otče, nebo se můžeme chovat jako armáda,
- za kterou se prohlašujeme a položit své životy. - Je ještě šance...
- že se vrátíš k vyjednávání? - To se nestane.
Dobře. Chtěl bych vědět, zda prostě jen čistě nechceš spáchat sebevraždu.
Chcete abych obhajoval
morálnost toho, co se chystám udělat a jestli to je nebo není sebevražda?
Z vašeho pohledu je to sebevražda. Já to nazývám vraždou a to je jen další
malý rozdíl mezi námi. Jsme oba katolíci, oba republikáni.
- Ale zatímco vy jste pytlačil v Kilrea, pálili naše domy v Rathcoole. - Ano.
Podobné, ale životní zkušenosti nás nasměrovaly rozdílně.
- Rozumíte mi? - Rozumím.
Já v něco věřím a ve své jednoduchosti je ta víra nejsilnější věcí.
Takže co chcete smrtí ukázat? Poukázat na nesmlouvavost Britů, co?
- Celý svět ví, co jsou Britové zač. - Dobře. - Ano, je to dobře,
ale nemá to s tebou nic společného. Britové s námi vyjebávají už po staletí.
- Cítím z vás nenávist, Otče. - Chceš se stát mučedníkem?
- Ne. - Jsi si jistý? - Ano.
Protože jsem slyšel, že uctíváš Wolfa Tone, McConnelyho, Mika Sweeneyho a ty všechny.
Přestaň myslet na to, jak své jméno zapíšeš do učebnic dějepisu.
- Myslíte, že mi na tom záleží? - Ano. Vím, že ano. - Tak to se pletete.
Říkáš, že jste vojáci, že tu jde o svobodu,
ale nevážíš si života, Bobby.
Ty už ani nevíš, co to život je, chlapče.
4 roky života v těchto podmínkách. Nikdo nečeká, že budeš normální.
Na tobě nic normálního není.
Nyní se republikánské hnutí dostalo do slepé uličky.
Ty a IRA v ní stojíte a přešlapujete. Celá ta historie.
Všichni ti mrtví muži a ženy. A vy mlčíte.
Tvé řešení je vše zabít. Jsi zaslepený.
A bojíš se to zastavit.
Bojíš se žít, jednat o míru.
Co byl Ulster jiného, než zahrabání se do sraček?
A situace zde,
budoucnost republikánského hnutí je ve vašich rukou
a vy jste ztratili pojem o realitě.
Myslíš, že je tvá hlava v pořádku?
Zavřený tady 24 hodin denně ve chcankách a hovnech
a děláš rozhodnutí, která mohou stát život tolik mužů?
Postavte sochu Bobbymu Sandsovi. Děláš si srandu!
Bojovník za svobodu?
Tam venku muži a ženy pracují pro hnutí,
jako jsi kdysi pracoval ty, je to tak?
Vše co jsi vykonal v Twin Brook.
Tam tě potřebujeme, Bobby. A víš, že mám pravdu.
A já jsem zmatený. Mám na to odpovídat?
- Tímhle jim jen nahráváš. - Plán už je hotov.
- Tak to zastav. - Vy ničemu nerozumíte.
Nejsi ve stavu, dělat takové rozhodnutí.
- Je to rozhodnuto. Nezastavíme to. - Do prdele! Život pro tebe nic neznamená.
Bůh mě potrestá?
Jestli ne za sebevraždu, tak by tě měl potrestat za tvou stupiditu.
Ano.
A vás za aroganci.
Protože můj život je opravdový, ne nějaké teologické cvičení,
které kurva nemá nic společného s životem.
Ježíš Kristus měl páteř, ale jeho následovníci?
Utápíte se v rétorice a sématice. Potřebujete revolucionáře.
Potřebujete kulturní a politické bojovníky,
- aby vás někam nasměrovali. - Tohle jsou kecy. Jsi zmatený.
Ano. Když to říkáte.
- A co řekne tvůj malý syn? - Naserte si.
- Nezajímá tě to? - Chcete na mě útočit sentimentem?
- Typický kněz. - Co ti říká tvé srdce, Bobby?
- Myslel jsem, že mě máte přečteného, Otče. - Co ti říká? Řekni.
Můj život je pro mě všechno. Svoboda je všechno.
Vím, že se mi nechcete vysmívat, tak to řeknu.
Tady je doba temna. Musíte si udržet svou víru.
A já věřím, že Spojené Irsko je správné a právoplatné.
Možná to muž jako vy nedokáže pochopit.
Ale přestože si vážím svého života, toužím po svobodě
a neústupnost té víry mi dovoluje překonat všechny mé pochybnosti.
Dát svůj život v sázku, není jen to jediné, co mohu udělat, Otče. Je to správná věc.
Proto jsi mě sem zavolal.
Potřebuješ podporu? Nejsi si sebou na 100% jistý. Pochybuješ o sobě?
Ano. Jsem jen člověk.
A já ti to tedy objasnil.
Muž víry, Otče. Spása duše.
- Byl jste někdy v Gweedore, v Donegalu? - Ano.
Já tam byl, když mi bylo 12.
Velký závod v přespolním běhu pro chlapce.
Jedno ráno jsme všichni seděli v dodávce a jeli směr Derry.
Byla to velká událost.
Bylo to pro nás jako mezinárodní atletika, protože jsme závodili s chlapci z jihu
a chtěli jsme, aby na nás byl Belfast hrdý.
Pár kluků byli protestanti a my ostatní katolíci.
Multi-kulturní akce. Lidé na jihu to považují za skvělou věc.
Dovezeme ten slabý tým z Belfastu a takové ty povýšené kecy.
Každopádně,
přejeli jsme hranice.
Kluci zpívali a tak...
ale já jen seděl vzadu a díval se z okna,
jeli jsme okolo hor. Víte, kde je tam hora Errigal?
Krásný pohled, Otče.
Myslím, že Donegal je nejkrásnější místo z celého Irska.
Ano.
Každopádně,
když jsme přijeli do Gweedore... to bylo něco. Bylo tam asi 200 kluků.
Oblékali se a připravovali.
Závody pořádají Křesťanští bratři a ti pohlavkují chlapce okolo,
jak se snaží udržet pořádek.
Náš tým se jde proběhnout, protáhnout si nohy.
Okolo jsou pole ječmene.
A mělké údolí, kde teče potok skrz les.
Stromy a potok, taková divočina.
My, kluci z Belfastu, jsme to museli prozkoumat, že?
Les a potok byl pro nás jak amazonský prales.
Když jsme šli okolo kluků z Corku...
měli nějaké narážky na náš přízvuk...
Sotva jsme rozuměli, co říkají.
Zdálo se, že si z nás utahují...
povyšují nad nás, tak jsem to cítil.
Proběhli jsme okolo...
a napadlo nás se jít dolů podívat na potok a ryby...
Tak jsme sešli k řece, Otče... potoku, bylo tam tak 20 čísel vody...
a stříbrné rybky, ale nic zajímavého.
Dokud nás jeden z kluků nezavolal o kus dál.
Ve vodě leželo malé hříbě...
4 nebo 5 dní staré. Jen kost a kůže, hnědé.
A mělo skvrny od krve, protože se zle pořezalo o ostré kameny...
Stáli jsme nad ním a bylo vidět, že má zadní nohy zlámané...
Žilo, dýchalo, ale jen slabě.
Tak jsme se začali dohadovat a najednou byl každý vůdcem...
a každý radil, co máme dělat.
Někdo říkal, hodit mu na hlavu kámen,
ale já se jim díval do tváří a viděl, že jsou buď moc vystrašení, nebo bezradní.
Jen si hráli na statečné a to hříbě mělo velké bolesti.
Všechny ty jejich kecy byly k ničemu.
V tu chvíli nás uviděl jeden kněz, uviděl hříbě
a řekl nám, ať se ani nehneme a my byli nahraný... fakt nahraný.
Parta kluků bude vždy obviněna z ublížení hříběti.
Parta kluků z Belfastu určitě. Okamžitě mi to bylo jasné.
Klekl jsem si, vzal hlavu hříběte a dal ji pod vodu.
Házelo sebou, tak jsem přitlačil víc, dokud se neutopilo.
Kněz sešel dolů, Otče.
Táhl mě za vlasy lesem a sliboval řádné potrestání.
Ale já věděl, že jsem pro to hříbě udělal správnou věc
a převzal jsem trest pro naše kluky na sebe.
Všichni kluci si mě teď vážili, to jsem věděl.
Mé důvody jsou jasné, Otče. Jsem si vědom následků,
ale budu jednat. Ne jen stát a nic nedělat.
Můžete je tu nechat.
Přece nechcete, abych sroloval proroctví svatého Jana, nebo ano?
To bych si nemohl vzít na svědomí, ne.
Nemyslím, že se ještě uvidíme, Bobby.
Není třeba, Otče.
"Tváří v tvář jejich neúspěchu,
se tito násilníci v posledních měsících rozhodli
ke kroku, který může být jejich posledním.
Otočili své násilí proti sobě
formou vězeňské hladovky, držené až do smrti.
Útočí na základní lidský cit, lítost,
díky které chtějí vytvořit napětí
a zažehnout plameny nepřátelství a nenávisti.
A od prvního týdne se zhoršují funkce jater, ledvin a slinivky.
Také postupně dochází k řídnutí kostí díky nedostatku vápníku a vitamínů.
Srdeční svalstvo není dostatečně vyživováno,
což zhoršuje jeho funkci a případně může vést k jeho selhání.
Levá srdeční komora se může zmenšit na 70% své běžné velikosti.
Bude mít nízkou hladinu cukru v krvi, bude slabí a bude mu odumírat svalstvo..
Bude trpět žaludečními vředy, ztenčováním střevních stěn a krvácením ze sliznic.
Dojde k degenerativním změnám střevních stěn...
a samozřejmě i ostatních orgánů v těle.
UDA - Ulsterská obranná aliance.
- Jméno. - Roselyn Sands.
- Jméno. - John Sands.
"Lidé se nás vždy ptají... lidé se nás vždy ptají,
Bobby, Bobby!
kdo jsme a odkud... kdo jsme a odkud
a my jim říkáme... a my jim říkáme,
jsme z Belfastu... jsme z Belfastu,
z velkého, velkého Belfastu... z velkého, velkého Belfastu.
A když nás neslyší... a když nás neslyší,
zakřičíme to hlasitěji... zakřičíme to hlasitěji."
Bobby Sands umřel po 66 dnech protestní hladovky.
Během té doby byl zvolen do Britského parlamentu za Fermanagh a jižní Tyrone.
Po 7 měsících byla hladovka ukončena. Umřelo dalších 9 mužů.
16 dozorců bylo zavražděno během protestu "deky" a "nemytí".
V následujících dnech a měsících Britská vláda splnila všechny požadavky vězňů,
ale bez formálního uznání jejich politického statusu.