Nord-Irland 1981
2187 mennesker har blitt drept i urolighetene siden 1969
De paramilitære fangene er blitt berøvet sin politiske status
I Mazefengselet råder det "teppe"- og "vaskenekt"-protest
...protest som har pågått i flere år.
Kravet har hele tiden vært det samme, med andre ord: politisk status,-
- særbehandling av mennesker som begår uhyggelige forbrytelser-
- av grunner de hevder er politiske, noe regjeringen nekter å gå med på.
Så høres et skrik fra bestemorens rom, og faren går opp og sjekker.
Han ser sønnen oppå bestemor.
Sønnen snur seg rundt og sier: "Ikke like gøy når det moren din, hva?"
Det fins ingen politiske drap eller politisk bombing og vold.
Det fins bare kriminelle drap og kriminell bombing og vold.
Vi kommer ikke til å kompromisse, det blir ingen politisk status.
Jeg nekter å gå med de kriminelles uniform.
Jeg krever å få gå i mine egne klær.
Lite samarbeidsvillig fange.
Hva er etternavnet ditt?
Hva?
Hva er etternavnet ditt?
Gillien.
Fancy Quinn?
Falls Road, Fancy Quinn? Kjenner du til det?
- Nei. - Ikke?
- Hva fikk du? - Tolv år.
Og du?
- Seks år. - Seks?
Ja.
Heldiggris...
Tøm ut!
Er alt i orden?
...da han arbeidet i innenriksdepartementet.
Han mener at økningen i telefon- avlyttinger bare er marginal-
- og at parlamentet umulig kan vite hvor utbredt avlyttingen er.
Ministerne trenger ingen fullmakt for å få innvilget avlytting.
Hva?
Bli kvitt dem.
Helvete!
- Er du ok, Bobby? - Jeg har det flott, mamma.
- Får du behandling for det der? - De har sett på det.
- Hvordan er det med guttungen? - Han holder oss i vigør.
- Spiser du ordentlig? - Jeg har det bra, mamma.
- Gir de deg nok å spise? - Ikke tenk på meg.
Fem minutter. Fem minutter.
- Spiser du ordentlig? - Ja.
- Ekkelt som faen, hva? - Man venner seg til det.
Du ser godt ut.
Det gjør du også.
Guds blikk hviler på de rettferdige. rene hans hører deres klage.
Gud vender seg imot dem som gjør vondt.
De rettferdige roper ut, og Herren hører dem.
Han frelser dem fra deres bekymringer.
Herren står nær de nedbrutte og redder dem hvis sjeler er knust.
Herren befrir den rettferdige fra alle problemer.
Han beskytter hvert bein i hans kropp og ikke et eneste vil bli brukket.
De onde kommer til å forgå.
Rettferdighetens fiender kommer til å bli dømt.
Herren befrir sine tjenere.
Ingen skal fordømmes som søker sin tilflukt til ham.
La oss be.
...sivile klær. FORHANDLE!
Skoene matcher veggene.
Jævla drittsekker!
Ja, ja IRA! Ja, ja IRA! Ja, ja IRA...
Jævla drittsekker!
- Er alt i orden? - Ja, sir.
Utmerket.
Hei, mamma.
Hvorfor sitter du her?
Tusenfryd.
- Sett deg når du vil. - Preste-etikette.
- "Sett deg aldri ubedt." - Sett deg, da!
- Jeg vil ikke virke for ivrig. - Er det bedre å bli ved døra?
Det lærer man seg første uken på presteseminaret, Bobby.
Sigarett?
Godt å røyke noe annet enn Bibelen, hva?
- Hvilken del er best? - Vi røyker bare klagesangen.
- Fæle sigaretter. - Fint rom. Veldig rent.
- Hvor er du fra nå igjen? - Hvor jeg er født, mener du?
Bally-bakevjeby? Ballyroberts?
Et lite sted sør for Ballymoney, Kilrea.
Jeg husker en bibeltolkning du gjorde under gudstjenesten en gang.
- Guttene liker deg. - Jeg kan lukte en spydig kommentar.
Du er respektert.
Jeg liker historiene fra landet.
En barndom med krypskyting, epleslang og flyktende buskap.
- Bra utdannelse for en prest. - Ja, for en prest i Vest-Belfast.
- Passer bra i Falls Road? - Politiet hater meg.
Savner du den? Landsbygda?
Jeg hilser på lillebror annenhver måned, men...
Jeg savner den rene luften rommet, alt det der.
- Føles det nærmere den du er? - Det er det. Uten tvil.
Man er litt forvirret i en storby som Belfast, men det er en jobb.
Man slutter å se seg om når man innser at man driver med sjelesaker.
Sjelesaker? Lærte du deg det på presteseminaret også?
- Ja, og du får bruke det gratis. - Fortsett!
Hva jeg prøver å si, er at man jobber videre.
Kilrea kan vente til jeg er gammel.
- Mange skurker å frelse i Belfast. - Fullt opp.
- Gud vil lønne deg i himmelen. - Jeg er takknemlig, bare man får vin.
Hva driver lillebroren din med?
Han er menighetsprest.
- Han er en glatt liten jævel. - Driver han fortsatt med krypskyting?
For å få seg jobb, ja. Han er åtte år yngre enn meg.
Jeg jobbet i en liten menighet i nærheten av Kilrea.
Jeg slet som et dyr. Hjemmebesøk hos gamle, ambulerende skriftestol...
- Den glamorøse delen. - Absolutt. Uansett...
Det dukket opp en tjeneste i Kilrea. Jeg blir forbigått uten noen grunn.
Tok imot for mye kaker hos de gamle damene?
Fem år senere dukker samme tjeneste opp igjen.
Og broren min Michael valser rett inn i den.
- Menighetsprest i en alder av 28. - Han er sikkert mer åndelig enn deg.
Han har smurt biskopen. Han er golfspiller.
- En liten streber er hva han er. - Men du er ikke bitter.
Menighetsprest i en alder av 28? Fantastisk.
Han har to biler. Og huset er enormt. Han har hushjelp, kokk...
Jeg sitter fast i et lite hull med en feit mann som maser om fotball.
- Kan vi slutte å snakke om det? - Det er du som snakker.
Hvordan går det med sigaretten? Stygg vane, avskyelig.
- Ja, grusom, men likevel herlig. - Ja, pris herren.
- 28 år, herregud... - Hold opp.
- Hva har du gjort med øyet? - Meningsforskjeller.
- Hvordan er det med den andre? - Mye verre, tro meg.
- Hva har du på hjertet? - Er småpraten over?
- Preste-etikette: Begynn å småprate. - Jeg lærer meg mye om presteskapet.
Du ville passe bra som prest. God til å snakke, prinsipper, ledertype.
- Politisk terrorist. - Kirken elsker rehabiliterte skurker.
Jeg har alltid ment at tyven ved siden av Jesus slapp for lett.
- Men han tilsto syndene sine. - Gjorde han det?
Når man henger på et kors, sier man hva som helst. Jesus tilbød ham-
- paradiset, ville ikke du også hoppe på det?
Jo, selv om det er spikret fast til korset.
- Det der er helligbrøde. - Nei, han var en dårlig tyv.
Hva ville du fortelle? Hva vil du?
- Har guvernøren gjort deg sprø? - Det forhandlingstullet...
- Det er bare spill for galleriet. - Men du forstår hensikten med det?
- Vi er ikke god propaganda lenger. - Ifølge hvem da? Ledelsen?
Tiden er inne. Det må tas en avgjørelse.
Tror du at ledelsen samtykker i det? Du er visst litt paranoid.
10 000 marsjerte for de sju sultestreikende. Britene ble presset.
Til og med paven blandet seg inn. Hele verden presset Thatcher til-
- å vike for våre krav. Men alt rant ut i sanden.
Sultestreiken slo feil.
Vi går i frontlinjen. Vi skapte protesten. Den er vårt ansvar.
"Vaskenekt"-protesten har vart i over fire år.
Den har belyst det republikanske styret, men også hindret utviklingen.
- Dere har spesielle behov. - Selvsagt.
En mor med tre unger i Vest-Belfast driter i "klær av sivil karakter"-
- eller hva de nå kaller klovnekostymene.
Vi ble lovet våre egne klær. Dette er barnslige knep.
Så ledelsen har fått nok av deg?
I en ideell verden utkjemper vi våre kriger uavhengig, men vi er bundet.
Her har ikke hendt noe. Ledelsen må dras med oss-
- til vi har en realistisk sjanse til å få politisk status. Sånn er det.
At jeg skal forhandle, uten å ha noe å vinne, er bare sludder.
Jeg tenker ikke å føre noen meningsløs dialog med guvernørkreket.
Han er en idiot. Fatter du hvordan de kunne gjøre ham til guvernør?
Hvor får du all energien fra?
- Jeg var terrengløper som gutt. - Det kunne jeg ha gjettet på.
Terrengløper... Det forklarer en hel del om deg, Bobby.
Jeg elsket det.
De var nødt til å holde meg tilbake på mållinjen, ellers fortsatte jeg.
Vi var små drittunger fra byen. Redd for kyr. Det var en fin tid.
- Redd for kyr? - Livredd.
Tenk at man kunne få melk og burgere fra de monstrene.
Neste gang skal jeg fødes på landsbygda.
Dyr og fugler... Jeg elsker det, det er paradiset.
Ja... Og der kunne du lære deg å slappe av også.
Man vet aldri. Det har jeg aldri prøvd før.
Jeg setter i gang sultestreiken første mars.
Det er derfor du er her.
Ja, jeg hørte det.
Vet familien din om det? Har du snakket med dem?
De kommer hit om to uker.
- Hvordan tror du at de tar det? - Hva tror du?
Og den lille gutten din?
Hva er det som gjør det annerledes denne gangen?
Den forrige sultestreiken sprakk. Den ble følelsesladd.
Sju menn begynte samtidig. De kunne ikke la den svakeste av dem dø,-
- noe som gjorde dem til enkle offer for britenes triks. Vi ble lurt.
Nå begynner vi med to ukers mellomrom.
Hvis noen dør, blir han erstattet. 75 menn er klare til å stille opp.
For Guds skyld...
Det blir kunngjort i dag.
Så forskjellen er at dere er parat til å dø?
Det kan komme til å skje.
Man går vel ikke ut i sultestreik fast bestemt på å dø fra begynnelsen?
De bestemmer. Budskapet er klart, de ser hvor besluttsomme vi er.
Noen dødsfall gagner kanskje saken. Men dere er jo mange...
Det går nok ikke så langt.
Britene gir seg kanskje etter 20 døde. Men da er du allerede død.
Har du tenkt på hva du utsetter guttene for? Og familiene deres.
Du utfordrer den britiske regjeringen som er urokkelig.
De bryr seg ikke om at noen "terrorister" dør.
Innsatsen er høyere denne gangen. Hvis du ikke vil forhandle,-
- så vil du få dem til å kapitulere?
Om dere mislykkes innebærer det mange døde, splittede familier-
- og hele bevegelsen demoralisert?
I verste fall kan det bli sånn. Men opp av asken kommer en ny generasjon-
- som er enda mer besluttsom. Det er krig. Du lyder som en fremmed.
Du snakker som om jeg hadde vært det. Tror du ikke jeg kjenner Nord-Irland?
- Så gi oss din støtte, da! - Jeg støttet forrige sultestreik.
Det var en protest, ikke et forsøk på å få Thatcher til å legge seg flat.
- Det er vettløst og destruktivt. - Hva har hendt de siste fire årene?
Alle grunnleggende menneske- rettigheter er blitt tatt fra oss.
- Det må ta slutt. - Gjennom samtaler.
Skal vi ta imot tilbudet deres og ta på oss drakten og kaste bort fire år?
Det kan vi, eller så oppfører vi oss som den hæren vi påstår at vi er.
Fins det ikke en liten del av deg som kan tenke seg å forhandle igjen?
Det vil aldri skje.
Jeg vil vite om hensikten din bare er å begå selvmord.
Vil du at jeg skal argumentere for det moralske i det?
Du kaller det selvmord, jeg drap. Enda en liten forskjell mellom oss.
Vi er katolikker og republikanere men da du tyvfisket laks i Kilrae,-
- så brente de huset vårt i Rathcoole. Vi er like på mange måter,-
- men erfaringene våre gjør at overbevisningene våre er ulike.
Jeg har min overbevisning. I all sin enkelhet er den et mektig våpen.
Hva slags budskap formidler du gjennom å dø?
Belyser det britenes motvilje? Hele verden vet hvordan britene er.
- Bra. - Men det vedkommer ikke deg.
Britene har ødelagt ting i årtier. Vil du bli martyr?
- Nei. - Sikkert? Du har lovprist Wolftone,-
- Connolly, McSwiney, alle de der.
Jeg tror at du ser navnet ditt i historiebøkene.
Der tar du feil.
For dere soldater handler alt om frihet.
Men dere kan ikke se verdien i et liv.
Dere vet ikke lenger hva et liv er.
Etter fire år her er det ingen som venter at dere skal være normale.
Den republikanske bevegelsen har pratet seg inn i et hjørne.
Dere i IRA står like bak og stirrer inn i det hjørnet.
All historien. Alle døde menn og kvinner, likevel ser dere ingenting.
Når løsningen deres er å drepe alt, så har dere blindet dere selv-
- og dere våger ikke å slutte.
Dere er redde for å leve, redde for fredssamtaler!
Hva hadde Ulster vært uten all volden?
Og situasjonen her... Bevegelsens framtid hviler i deres hender, menn-
- som har mistet all virkelighetsoppfatning.
Tror du hodet ditt er som det skal?
Innelåst døgnet rundt i piss og dritt.
Og du bestemmer at så og så mange skal dø.
Reis en statue over Bobby Sands! Du driver ap med meg. Frihetskjemper?
Det er mennene og kvinnene som sliter ute i samfunnet. Som deg, en gang.
Alt arbeidet du gjorde i Twinbrook. Det er der vi trenger deg.
- Er jeg villedet? - Du spiller dem rett opp i hendene.
- Strategien er på plass. - Så si stopp.
Du er ikke i stand til å fatte denne beslutningen.
- Det er allerede gjort. - Livet kan ikke bety noe for deg.
Kommer Gud til å straffe meg?
Hvis det ikke blir for selvmord, så må han straffe deg for dumhet.
Og deg for arrogansen din.
Livet mitt er virkelig, ikke en teologisk øvelse-
- som ikke har en dritt med livet å gjøre.
Jesus hadde ryggrad, men alle læregutter siden da...
Dere bruker bare tiden til retorikk og fruktesløs semantikk.
Dere trenger den politiske soldaten for at livet skal få puls og retning.
- Du er villedet. - Ja, du sier det.
Hva kommer sønnen din til å si? Interesserer det deg ikke?
Angriper du meg med følelser? Typisk for en prest.
Hva sier hjertet ditt? Fortell hva det sier.
Mitt liv betyr alt for meg, friheten betyr alt.
Jeg vet at du ikke er ute etter å erte meg, så jeg lar det passere.
Nå må vi tenke etter. Vi må holde overbevisningen vår ren.
Jeg tror på et samlet Irland.
Kanskje det er umulig for en mann som deg å forstå,-
- men respekten for livet mitt og min frihetslengsel-
- gjør at jeg kan se forbi tvilen.
Å risikere livet, er ikke bare det eneste jeg kan gjøre, men det rette.
Og det var derfor du ville at jeg skulle komme hit?
Trengte du en å diskutere med? Var du ikke helt sikker?
- Kanskje du tvilte på deg selv. - Ja. Jeg er bare et menneske.
Har jeg vært tydelig?
Du er en hyrde, Dom. En sjelesørger.
Har du vært i Gweedore i Donegal?
Ja.
Jeg var der da jeg var tolv.
Stor terrengløpskonkurranse.
En morgen satt vi i en minibuss på vei til Derry.
Det var stort.
Det var som et VM for oss, for vi konkurrerte mot gutter fra sør.
Vi ville gjøre byen Belfast stolt.
To av guttene er protestanter, resten av oss er katolikker.
Det var en økumenisk tilstelning.
De syntes nok at de gjorde en innsats som tok imot en gjeng fra Belfast.
Uansett...
Vi passerte grensen.
Guttene sang popsanger.
Jeg satt bare og så ut gjennom vinduet.
Vi kjørte over fjellene. Du vet hvor Mount Errigal ligger.
Det er vakkert.
Donegal må være Irlands vakreste sted.
Uansett...
Vi kom fram til Gweedore.
For et sted. To hundre gutter myldret rundt der.
Byttet og varmet opp.
Christian Brothers var arrangør, og de prøvde å holde orden på guttene.
Vårt lag begynte å jogge litt for å strekke på beina.
Vi var omgitt av kornåkrer.
De gikk ned mot en bekk med skog rundt.
Skoger og bekker var noe nytt for oss, så vi måtte undersøke det.
Det var som Amazonas for oss.
Vi møtte noen gutter fra Cork.
Det fleipet om dialekten vår. Vi fattet knapt hva de sa.
Du forstår, de var litt overlegne. Det føltes som om de så ned på oss.
Så løp vi videre. Vi gikk ned for å se om det fantes fisk i bekken.
Vi er der nede ved elven... bekken. Den er bare en halv fot dyp.
Små sølvfisker, men ingenting spesielt-
- til en av guttene lenger ned roper.
Der i vannet ligger et lite føll, fire, fem dager gammelt.
Bare skinn og bein. Fargen er grå og det har blodflekker på pelsen.
Han hadde kuttet seg på de skarpe klippene.
Vi kunne se at bakbeina var brukket.
Han levde fremdeles, men bare så vidt.
En diskusjon brøt ut mellom guttene som plutselig så seg som ledere.
De snakket om hva vi skulle gjøre. Noen sa: "Drep ham med en stein."
Men jeg så på dem at de enten var livredde eller helt rådville.
Der lå føllet, med store smerter.
All praten førte ingen steder.
Så får en av prestene se oss. Vi er virkelig ille ute.
En gruppe Belfast-gutter får selvsagt skylden for det som har hendt.
Plutselig ser jeg alt klart. Jeg bøyer meg ned, tar føllets hode-
- og trykker det ned under vannet. Først sparker han litt,-
- så jeg tar hardere i, til han har druknet.
Presten tar meg i håret, drar meg gjennom skogen-
- og snakker om all julingen jeg skal få, men jeg visste at det var rett.
Og jeg kunne ta straffen for oss alle.
Så hadde jeg de eldre guttenes respekt. Det visste jeg.
Jeg er klar over årsakene, og jeg er klar over følgene.
Men jeg handler, jeg står ikke bare og ser på.
Du kan la dem ligge om du vil.
Du vil vel ikke at jeg skal røyke opp Johannesbrevet?
Nei, det vil jeg ikke ha på samvittigheten.
Jeg tror ikke at jeg kommer hit mer, Bobby.
Det trengs ikke, Dom.
Vi står nå foran deres mislykkethet.
Disse voldsomme mennene har de siste månedene valgt å spille ut-
- hva som kan bli deres siste kort.
De har vendt volden mot seg selv, gjennom en sultestreik til døden.
De henvender seg til grunnleggende menneskelige følelser: medlidenhet.
Hensikten er å skape spenninger og å øke bitterhet og hat.
Funksjonene i lever, nyrer og bukspyttkjertel forverres stadig.
Bentettheten er også forverret på grunn av kalk- og vitaminmangel.
Hjertemuskelen er også underernært-
- noe som til slutt kommer til å føre til hjertesvikt.
Venstre kammer kan krympe til 70 % av sitt normale volum.
Han vil ha lavt blodsukker, lav energi og muskelsvinn.
Han vil få mage- og tarmsår med slimhinneblødninger som følge.
Tarmslimhinnene og alle organene i kroppen vil brytes ned.
- Navn? - Rosaleen Sands.
- Navn? - John Sands.
Bobby!
Bobby Sands døde etter 66 dagers sultestreik
Imens ble han valgt inn i det britiske parlamentet-
- som representant for Fermanagh og South Tyrone.
Etter 7 måneder ble streiken avblåst. Da hadde ytterligere ni menn dødd.
18 fengselsvakter ble drept under "teppe"- og "vaskenekt"-protesten.
De følgende månedene ga den britiske regjeringen etter-
- for fangenes krav, men uten offisielt å gi dem politisk status.