www.yifysubtitles.com
Prijevod i obrada: lilien
jOBS
JAVNA TRIBINA APPLE-ovih DJELATNIKA, 2001.
Iznimno mi je zadovoljstvo biti ovdje.
Želimo vam pokazati nešto sasvim osobito.
Uzimajući u obzir i iMac i PowerBook linije,
ove smo godine prodali više od 3 milijuna jedinica.
I to bi bilo sve.
Pa, možda ima još nešto.
Pokazat ću vam nešto zapanjujuće.
Nešto čemu ćete svjedočiti prvi u svijetu.
Johnny, ja i naša mala ekipa
vrijedno smo radili na jednom tajnom projektu.
Poznato je kako povremeno znam tome pribjeći.
Uređaj koji ću vam predstaviti,
okrenut će naglavačke čitavu industriju.
Riječ je o uređaju za reproduciranje glazbe.
Vratit ćemo se na to mrvicu kasnije,
jer je podjednako važno ono što predstavlja, kao i ono čemu služi.
To je alat... za srce.
A kad uspijete dotaknuti nečije srce,
nema više ograničenja.
Dopustite mi reći da je to ludo dobro.
Riječ je o glazbenom playeru.
Riječ je o tisuću pjesama u vašem džepu.
Predstavljam vam...
iPod.
Hej, Jobse!
Diži se, čovječe, probudi se!
SVEUČILIŠTE REED, 1974. - Budan sam.
Budan sam.
Steve! - Bok, Daniele. - Kako je?
Čitaš Theodorea? - Da.
I ja ga upravo čitam, nevjerojatan je. - Dobra knjiga.
Kad već govorimo o čitanju, što ti se dogodilo sinoć?
Vratio sam se učenju. Znam, čovječe...
Ne odbacujem vrijednost visokog obrazovanja,
samo kažem da je na uštrb iskustva.
Sustav može samo proizvesti sustav.
Ne želim biti dio toga. Ni ti ne bi trebao.
Slažem se s tobom, ali treba imati muda napustiti studij tako poput tebe.
Trebao bi... - Ne mogu, čovječe.
Stevene...
Smijem li te malo prisvojiti?
Vidimo se. - Jasno. - Hvala ti.
Ispričavam se ako sam nešto prekinuo.
Što ti je s predavanjima? - Nisam više student, Jack.
Ovdje si, učiš. Meni to podrazumijeva studenta.
Ako želite da odem...
Ne želim, Steve. Drago mi je što si ovde.
Ali, hoćeš li platiti ili nećeš?
Stalno te viđam s tom knjigom, očito se doživljavaš umjetnikom.
Zašto ne odeš na neka predavanja iz dizajna?
Sviđa mi se koncept umjetnosti, ljepota,
ali samo u pravom kontekstu. Ne kao životni izbor.
Nisam dovoljno nadaren. - Zanima te elektronika. Što misliš o inženjerstvu?
S tim je lako pronaći posao. Što kažeš na to?
Ne želim potrošiti novac mojih roditelja,
na tako beznačajnu diplomu.
Oprosti, otkad se diplomirati smatra gubljenjem vremena?
Nekima jest. Drugima pruža potvrdu.
Sigurnost zaposlenja.
Steve... - Vidimo se.
Stevene...
Nastavit ćemo...
Na čemu to radiš?
Na ničemu osobito, samo zadaću iz kaligrafije.
Baš je lijepo.
Profesor je redovnik ili nešto slično.
Redovnik? - Da, Robert Palladino.
Uistinu nadahnjuje.
Ja sam Julie.
Odlaziš? - Da, moram ići.
Hoćeš?
Hoću.
Da, hoću.
Smijem li ih uzeti par?
Jasno. - Za neke prijatelje.
Zapravo, za prijatelja i za moju djevojku.
Prekrasno je!
Poput... prozora u svijet.
Što misliš kako je u svemiru?
To je izvan našeg poimanja.
Tako je...
Kako netko može tek tako napustiti vlastito dijete?
Misliš na svoje biološke roditelje?
O, ne, ne! To nije dobro.
Jako me rastužuje.
Žao mi je ako ti je moja životna priča pokvarila trip.
Nije važno.
Nedostaješ mi kad nisi pored mene.
Volim te, Steve.
I ja tebe volim.
Svemir, beskrajno tamno prostranstvo.
Što nam to veličanstveno pokušava reći?
Kako nema vremena za gubljenje.
Čujete li? - Što?
Evo ga opet...
Kaligrafija je umjetnički i vizualni izraz komunikacije.
Primjerice, German.
Posebno osmišljena vrsta slova, kako bi čin čitanja bio što prirodniji.
Računala su prije svega osmišljena kako bi vam olakšala život.
Teoretski, ne postoje granice računalnih mogućnosti.
Nije važno tko ste,
nego što činite s vremenom koje vam je dano.
Naš smrtni čas je zadan.
Život je samo putovanje prema spokoju i cjelovitosti.
Budite najjednostavniji što možete biti,
i zapanjit će vas kako vam život postaje jednostavan i ispunjen.
Nemam pojma što ću kad se vratim kući.
A ti? Što ćeš raditi kad se vratiš u Valley?
Steve...
Steve, jesi li dobro?
Ne!... Ne!
Još uvijek je u crno-bijeloj tehnici.
Ljudi žele boje. - Ne postoje u boji.
Onda ih poboljšajmo. - Ne mogu se napraviti u boji. - Tko kaže?
Odbijaš poduzeti i najmanji rizik.
Čak mi nisi ni šef! - Ali očito bi trebao biti.
Jobse!
Što to radiš, Steve? - On je idiot.
Polovica ovih ljudi ne zna ništa osmisliti.
Ljudi se žale na tvoje ponašanje.
Na moje pona...? - Da.
I na to kako...
zaudaraš.
Držiš li se dogovora o tuširanju? - Nosim cipele, kako ste i tražili.
To je dio dogovora, Steve. Trebaš se odijevati poput ostalih.
Samo... Samo pokušavam dobro raditi.
To mi je jasno. - Onda mi to i dopustite.
Čuj, Steve! Dobar si, vražje si dobar.
Ali si seronja.
To je... - Dopusti mi da završim.
Želim te ovdje, doista.
Ali nešto se mora promijeniti.
Dodijelite mi jedan projekt. - Što?
Dodijelite mi jedan projekt. Sam ću raditi na njemu.
Napravit ću najbolju prokletu igru koju ste ikada vidjeli.
Ti to ozbiljno?
Dobro, Steve.
Trebam nekoga za sređivanje jedne problematične igrice,
ali bliži joj se rok isporuke. Ako je uspiješ isporučiti na vrijeme,
platit ću ti 5000 dolara.
5000 dolara?
Može.
A čini mi se da bi time mogli riješiti i tvoje ostale probleme.
Električni krugovi...
Woz? Bok, Steve je.
Hvala ti što me izvlačiš iz govana.
Naravno! Prijatelji smo, a oni to rade.
Jednostavno ne mogu raditi za druge.
Treba mi neovisnost. Je li to normalno?
I te kako!
Žao mi je ako sam ti pokvario petak navečer.
Zezaš me? Ovo je mrak.
Znaš, radio bih ovo i besplatno.
Ali, samo iz znatiželje, koliko će nam platiti?
700 dolara.
To je velika lova.
Jebote, ovo je dobro.
Stvarno dobro.
Znam.
U četiri dana. Nisi se šalio.
Moram je pokazati Nolanu, ali ovo...
Ovo je dobro.
Woz... - Bok!
Woz! - U dnevnom boravku sam.
Dobre vijesti...
Pogodit ću, tvojim se šefovima svidjela video-igra.
Svidjela im se!
350 dolara, nije loše.
"Nije loše"? Savršeno je!
Na čemu to radiš?
Pišem viceve za moju telefonsku liniju s vicevima.
Imam baš neke dobre poljske, primjerene, jer sam i sam Poljak.
Evo, reci što misliš. Može?
Što veliko i tvrdo poljska mladenka dobije prve bračne noći?
Novo prezime.
Urnebesan je. - Baš je dobar, jel'da?
Mogli bismo tu lijepu mladu Poljakinju nazvati Lucky (sretnica).
Što je ovo?
To? To će biti mrak.
To je računalni terminal na kojem radim.
Povezuje se s TV-om kao zaslonom.
Kao komplet? Kako to misliš?
Još ga treba doraditi,
ali teoretski, trebao bi prikazivati sve na čemu radiš.
Pokaži mi.
Dobro.
Čudesno!
Ne zanima me ako se kratkovidnima ne svidi. Ovo je važno.
Da, obećava.
Ne, The Sex Pistols obećavaju, ovo je zamašnjak.
Ovo je industrijska revolucija. Kraj razvodnih ploča i središnjih računala?
To sve mijenja!
Poprilično dobro zvuči. Bok, Charlene! - Bok, Woz!
Ovo je užasno važno. Kako mi ga nisi ranije spomenuo?
Radio sam ga samo za sebe...
To je hobi. - U tome i je poanta! Za sebe!
Za sebe. Stvorio si ga vođen svojim instinktima.
To je ono bitno. Tvoj veliki, napredni mozak je htio nešto što ne postoji,
pa si to jednostavno pretočio u stvarnost.
Kako ti se zove sustav?
Operativni sustav. - Tako si ga nazvao? - Da.
Prikazuje trenutačni zadatak u stvarnom vremenu.
Omogućuje ti istovremeno raditi i vidjeti ono na čemu radiš.
Tako nekako. - To je sloboda.
Pruža ti osobnu i umjetničku slobodu osmišljavanja, stvaranja, građenja.
Pretjeruješ! Čak i ako ga razviješ za frikove i psihiće poput nas,
u što čisto sumnjam,
nitko neće htjeti kupiti računalo! Nitko!
Kako netko može znati što želi, ako to nikada nije vidio?
Idemo na Homebrew.
Ne, apsolut...
Ništa ja neću izlagati na Homebrewu.
Neću!
Zašto ljudi ovako sporo voze?
Probudi se! Kreni!
Slušaj, znam važnost Homebrewa.
Znam domete tih izlagača, nisam ima dorastao.
Kažem ti da je ova stvar nevjerojatna.
Bit ćeš odličan, Woz. - Steve, molim te, malo uspori!
Daj mi mrvicu nade da ćemo preživjeti ovu vožnju.
Žurim kako bi mogli prvi izlagati.
Kad smo već u ovome, trebamo smisliti i nekakvo ime. - Slažem se.
Nešto lako pamtljivo, nešto... - Razmišljao sam o tome.
Electric. - Nešto poput...
Ne znam. - Što kažeš na Enterprise computers?
Ne, ništa vezano za "Zvjezdane staze"! Kunem ti se,
produžit ću autom pravo u šumu. Zaletjet ću se tamo.
Kriste! Smiri se.
Ne budi blesav. Dobro, bez Trekkie imena. Kriste!
Mora biti nešto s čime se ljudi poistovjećuju, znaš?
Nešto što vidiš i kažeš: "Čovječe, moram to imati."
Apple.
Molim?
Apple. - Apple, kao jabuka?
"Jabuka" iz Knjige Postanka. Apple.
Jednostavno, a istančano. A i dolazi prije Atarija u imeniku.
To je puno bolje nego Phaser Beam Computers.
Nazvati ga po nekom voću. - Apple. Apple Computer.
A što ćemo s Apple Recordsom?
Apple Recordsom? - Izdavačkom kućom Beatlesa.
Zaštitili su riječ apple? - Zašto oduvijek mrziš Beatlese?
Ne mrzim ih. - Da, mrziš.
Ne mrzim Beatlese, ali i sam znaš da nisu Dylan.
Uspoređuješ neusporedivo. I to stalno. - Očito.
I mislim da to nije pošteno.
Apple. Ozbiljno? Apple?
Možemo ga promijeniti, ako smislimo nešto bolje.
Vidimo kako će ovo proći.
SVEUČILIŠTE STANFORD
Može istodobno prikazati 192 memorijska mjesta na monitoru.
Dopustite mi objasniti vam, jer je poprilično zadivljujuće.
Ima poprilično složenu logičnu ploču, naročito u usporedbi
s ostalim pločama ovdje, jasno, uključujući i Altair.
Kao što možete vidjeti, puno je manja i jeftinija za proizvodnju,
a uporabom dinamičkog RAM-a, uspio sam je...
uspjeli smo je značajno smanjiti.
Dakle, radi preko televizora? - Da, da!
Radi pomoću bilo kakvog televizora ili video monitora.
Sve što trebate je radio-frekvencijski pretvarač
za prikaz slika iz mikroprocesora na SED (pretvaračkom) izlaznom uređaju.
I to će se izvoditi pomoću BASIC-a!
To će također potaknuti i BASIC, što bi bilo jako dobro...
Mislim da bi to bilo sve. Hvala na pažnji.
Bilo je nevjerojatno.
Zeznuta publika.
Dobra večer, gospodo. Ja sam Frank. - A ja Nelson.
Izložit ćemo najnovija dostignuća izgradnje CPU-a.
Ispričavam se!
Ja sam Paul Terrell.
Vidio sam vašu prezentaciju.
I? - Želio bih razgovarati o poslu.
Izvolite?
Imam trgovini računalne opreme u Mountain Viewu.
Byte Shop. - Računalnih dijelova?
Da. Prodajemo tranzistore, ploče, zvučne uređaje, monitore.
Znate, za amatere. - Poput RadioShacka?
Ne. Zašto ne biste svratili, pa ćemo porazgovarati?
Izvolite moju posjetnicu. Nazovite me.
Odlično. - Bilo mi je zadovoljstvo.
Steve Jobs. - Steve Jobs? Dobro.
Tko je to bio?
Paul Terrell.
Tko?
Ima jedna kuća, dolje, u New Orleansu,
Zovu je Izlazeće sunce.
Uništila je mnoge nesretne momke.
O, Bože, i ja sam jedan od njih.
O, reci svojoj djeci, i ja sam jedan od njih.
O kakvoj vrsti ulaganja pričamo?
Isuse, Stive! Rekao sam da me zanima, a ne da sam kupac.
Jasno mi je, ali niste jedini zainteresirani.
Ma je li? Nisam? - Ne, niste.
Zanimljivo, jer mi nije tako izgledalo na Homebrewu.
Zar mislite da je ovo jedina ponuda koju smo imali?
Prisutni smo u čitavoj Dolini.
Već ste dogovorili maloprodaju?
Imam neke ponude.
Slušajte, Paule, moje srednje ime je Paul.
I otac mi je Paul.
Gomila Paula.
Mislim da smo srodne duše.
Odvažni poduzetnici slijede svoje predosjećaje.
A moj mi predosjećaj govori da vam pružim ovu priliku.
Želim 50 uređaja, plaćam 400 dolara svaki.
Plaćanje po isporuci.
100 uređaja po 400 dolara, trećina unaprijed.
Mi ne pregovaramo. - Da, jesmo.
U redu.
Platit ću 450 dolara po uređaju. 450 dolara.
Ali čitav iznos po isporuci. Znam da puno tražim, Steve.
Ali to je velika zarada, ako uspiješ odraditi posao.
Kad odradim posao.
500 dolara po uređaju, i gotova stvar.
Dogovoreno.
Imaš 90 dana.
Bit će dovoljno 60.
Danijel i ja ćemo drugdje potražiti nekakvu sobu.
Ne, drago mi je što si me pitao.
Trebali bi...
pomaknuti neke stvari i dobro očistiti.
Većinu svog alata mogu premjestiti u šupu.
Mogao bi vam nabaviti i nekakav ventilator kad bude vruće.
Što mislite?
Odgovara.
Savršeno je. - Dobro.
Bit će lijepo vidjeti vas kako nešto stvarate.
Dobro.
Održavajte je urednom.
Do kraja.
Hvala vam, gospodine J.!
Imamo radionicu.
Da, imamo.
Ide li?
Evo je.
Mora biti ravnije. Simetričnije.
Imamo 60 dana za napraviti 50 ovakvih, a tebe brine simetrija, Steve?
Niko ne brine o izgledu ploče.
Ja brinem. - Ma baš krasno!
U zaostatku smo od trenutka kad si se onako glupavo obvezao.
Imaš pravo.
Trebamo pomoć.
Woz...
Imamo problem.
Trebamo smisliti što ćemo sa svim ovim zaposlenicima.
Znaš Billa? - Dugo se nismo vidjeli, Woz.
Kako si? Drago mi je vidjeti te.
Ovo je moj prijatelj Daniel Kottke. - Čuo sam puno o tebi. Kako si?
Kottke... Iz perioda Indije. - I ja sam čuo puno o tebi.
Ne diraj to.
Chris Espinosa...
Dečko iz susjedstva, spominjao sam ti ga.
Drago mi je. Ovo će biti mrak!
Izvrsno! Drago mi je što si...
toliko oduševljen ovim što radimo.
Možemo li malo porazgovarati?
Možemo. - Ispričajte nas.
Ne diraj to! Možete li stati podalje, negdje tamo uz kraj?
Ne možemo trenutno priuštiti plaćanje troje ljudi.
Nemamo ni za naše plaće, osim ako ovo ne dostavimo.
Ne brini za Chrisa, on je klinac. Samo želi pomoći.
Ti si samo klinac.
Osmijeh!
Hvala, mama.
Ovo je tako ponižavajuće.
Apple Computer 1; PALO ALTO, Kalifornija; Sva prava pridržana, 1976.
Apple - 1 Operativni priručnik
U redu. - Kao što je i obećano.
Lijepa ploča.
Gdje je ostatak?
Ostatak? Sve je ovdje. - Tražio sam 50 računala.
To uključuje i tipkovnice, kućišta, monitore i napajanja.
Ne samo ploče.
Samo ploče?! Oprostite, ali... Te ploče su vrhunac tehnologije.
Te logičke ploče su jedinstvene.
Nitko ne proizvodi ništa slično. Gospodine, što...
Kako se usuđujete?!
Kako se usuđujete?! - Mislim da moj kolega pokušava reći...
Kako su vam promakle mogućnosti koje vam pružaju.
To je stvarno jedno nevjerojatno "boli glava" računalo.
Za kupce nije.
Možda bi vaši kupci trebali naučiti kako se to radi.
Slušajte, momci!
Dogovor je bio - kompletno računalo.
To podrazumijeva tipkovnicu i monitor. Ovo je ploča.
Siguran sam da je ona dobra osnova, ali prosječne osobe,
koje nisu inženjeri,
niti pripadnici računalnih klubova poput vas,
neće znati koji je ovo vrag.
Prosječni kupac ne želi sam slagati svoje računalo.
Samo ga želi kupiti. Raspakirati, upaliti i koristiti ga.
Steve!
Slušaš li ti mene?
Slušam.
Ove su kvalitetne ploče...
I prodavat će se.
To vam mogu obećati.
Vidjeli ste našu prezentaciju na Homebrewu.
Znate njihove mogućnosti s pravim komponentama.
Koje, usput, sve prodajete.
Pa, upoznajte kupce s pločama.
A komponente nudite zasebno.
Ponudite im svoje tipkovnice, svoje monitore.
Uključivanjem vlastitih zaliha, zaradit ćete puno više love.
Skužili ste!
U redu, Steve.
Pokušat ću ih prodati.
Ali ako ne uspijem, neću ih više naručivati.
U redu. Pošteno.
Ali mislim da bi vas mogao jako zanimati naš drugi model.
Kakav drugi model?
O čemu ti to pričaš?
Sve u jednom.
Izvolite?
Ja sam Rod Holt.
Inženjer. Čuli smo se telefonom.
Naravno... Ovo je Rod.
Drago mi je što ste svratili.
Dobrodošli u Apple Computer.
Dobro...
Pokaži mi to revolucionarno sranje.
Ovo je Apple II.
Prototip "sve u jednom". Osobno kućno računalo.
A meni si pozvao ovamo zbog...?
Treba nam napajanje koje će učinkovito regulirati toplinu.
Unutar kućišta.
To je neizvedivo. Ali što ja znam, nisam inženjer.
Koja mu je snaga? - 40 W, ali ne smije se čuti.
Kako to misliš "ne smije se čuti"? - Treba biti tih.
To je neizvedivo!
Ovo čudo se grije i trebaju mu ventilatori.
A ti smradovi nisu tihi.
Baš zbog toga te i trebamo. Za preoblikovanje.
Preoblikovanje čega? - Izvora napajanja.
Od nule.
Ne smije imati ventilator, ne smije se pregrijavati,
i treba moći stati u kućište ove veličine.
Nemoj, molim te!
Kako te volja.
Naplaćujem 200 dolara po danu.
I ako vidim da nešto ne štima, odlazim.
Dogovoreno? - Dogovoreno.
Riječ je o budućnosti, stvaramo tržište koje još uvijek ne postoji.
Ono što je Intel postigao s mikroprocesorima,
mi ćemo postići s osobnim računalima.
Kako...?
Kako ne shvaćate o čemu govorim?
Ne, gospođo, ali radi preko televizora.
Da, poput televizije. Baš tako.
Mislim da me niste dobro razumjeli. To nije televizija,
nego osobno računalo.
Imate li pisaći stroj?
Izvrsno! Znate li tipkati?
Savršeno!
Pa zamislite spoj pisaćeg stroja i televizora.
Nemojte! Molim vas, gospodine, nemojte poklopiti!
Da, trenutno smo mali, ali...
Kako znate da radimo u garaži?
Tko vam je to rekao?
Da... Hvala na strpljenju.
Da, gospodine... Apple Computer.
Apple... Da, poput voća.
Tko je to?
Ne, samo tražim da nas posjetite.
Samo jedan sastanak, i jamčim vam da ćete pristati.
Otprilike 50 tisuća dolara. Samo izvolite!
Halo?
Što je rekao?
Koji je vrag ljudima?!
Vidim da će nas zasuti ponudama.
Rekao bih ti: "Nadam se da ćeš se ugušiti!",
ali taj burrito će te ionako dokrajčiti.
Ma daj, Steve, povuci ručnu, čovječe.
Molim?
Tako si napet, malo se opusti za promjenu.
Za promjenu?! A zašto? Da bi bio sličniji vama dvojici seronja?
Čovječe, upravo proučavam kako napraviti integrirane sklopove.
Ma je li?
Svi radimo svoj posao. - Stvarno?
Zašto onda iznenada imam osjećaj da si ti zamjenjiv?
Još uvijek pušiš kao da smo u Indiji. Pa, probudi se, jer nismo!
Što ti se dogodilo? Bio si...
Kakav sam bio? - Motiviran.
Još uvijek sam. - Stvarno?! Onda mi to i pokaži!
Ovo je posao, Daniele.
Ne mogu ti pomoći ako ne pomogneš sam sebi.
Ja obavljam stotine telefonskih poziva.
Rod se ubija od posla, klinac uvijek pronađe nešto za raditi,
a sam Bog zna da i Woz tegli svoje breme.
Zahvaljujem! - Bogme nosi poveliko breme.
Ma daj? To me pomalo vrijeđa.
Je li ovo...
Jesam li na pravom mjestu?
Apple Computer?
Da, to smo mi.
Očekivali ste nešto drugo?
Nisam... Pa, možda nešto malo manje nalik ljetnikovcu.
Tek smo na početku...
Ja sam Mike Markkula. - Steve Jobs.
Steve, čuo sam puno toga o vama.
Razgovarali ste s Donom Valentineom. Mi smo kolege.
Zamjenikom izvršnog direktora Atarija?
Da, to je on. Kaže da ste ga zvali jedno 150 puta.
Isuse...
Praktički me je preklinjao da provjerim što je to ovdje.
Kao osobnu uslugu.
Pa, Mark... - Mike.
Mike...
Dobrodošli u Apple Computer!
Zahvaljujem. Je li ovo...
Ovo je sve?
Da. - Nije.
Opskrbljujemo šest trgovina u široj okolici.
Za mjesec dana lansirat ćemo Apple II.
Za nekoliko mjeseci. - Uskoro.
Gospodo, imate li prikladnije mjesto za razgovor?
Izvolite...
Steve je fruktarijanac. Jede samo voće.
Dobro, dečki, prepuštam vas poslu.
Hvala, gđo. - Hvala, mama. - Hvala vam, gđo J.
Najbolja si.
Gdje smo ono stali?
Ispričavam se. Nemojte me pogrešno shvatiti, ali gdje ste sjedili?
Kolega vas pita... - Gdje ste posljednje radili?
U Intelu.
O kojem iznosu pričamo? - Za uložiti? - Zbog toga ste ovdje.
Ljubaznost nije Steveova jača strana. - Zar niste?
Jesam. Dakle...
U potrazi sam za velikim izazovom.
Steve, spreman sam na rizik,
a ovo je i više nego obećavajuće.
Ali rizik podrazumijeva predanost, a vidim da je ti imaš.
Prepoznajem taj pogled, jer sam ga i sam imao.
Govori mi da imaš nešto značajno.
Konkretno, za početak pregovora nudim 90 tisuća dolara.
U redu. Ispričavam se, biste li mogli to ponoviti?
Žao mi je...
90 tisuća dolara neće biti dovoljno.
Čekaj, Steve. Samo malo...
Nisam vidio više nikoga s čekovnom knjižicom u vašoj garaži.
Ne, mi smo zadovoljni sa 90 tisuća dolara.
Ali sumnjam da ćete i vi biti.
Prihvatit ćemo ulog od 90 tisuća dolara,
s procjenom ukupne vrijednosti na 300 tisuća dolara, ali trebamo i
250 tisuća dolara kredita, s 10% kamata,
koji ćemo u potpunosti vratiti kad ostvarimo dobit.
U redu.
Htio sam reći da se slažem.
Da.
Najprije treba osnovati zajedničku tvrtku,
kako bi i vas dvojica, kao vlasnici, mogli zaštititi svoje interese.
Jasno, ako me prihvaćate.
Puno vam hvala, gospodine Markkula. - Mike, naravno.
Drago mi je. - Zaključi posao, Bille.
Bill? - Fernandez.
Hvala, Mike. - Napravimo to, Steve.
Slušaš li ti mene uopće?
Trudna sam.
Trebamo razgovarati, Steve.
Ovo je i tvoja odgovornost!
Ne usuđuj se svaljivati ovo na mene!
I ne svaljujem.
Oboje smo bili prave mustre...
Molim? Što, dovraga, želiš reći? - Ti.
Kad sam bio u Indiji,
bila si s...
Znaš već.
Jesi li poludio, Steve?! Ne možeš ovo prebaciti samo na mene!
Ne možeš mi to napraviti u ovom trenutku.
Ne sada!
Žao mi je ako nisi ovo planirao.
Žao mi je što imaš problem,
ali to me se ne tiče.
Ali, ovo je tvoje... - Nije!
Izlazi mi iz kuće. - Molim? - Odmah!
Je li ovdje sve u redu?
Steve me je izbacio.
Ne želi imati ništa sa mnom.
Možda je i najbolje tako.
Ne zaslužuješ način na koji se ponaša prema tebi.
Trudna sam, Daniele.
Što? Ti si...
Kaže da nije njegovo, ali nikad ne bih...
U čemu sam pogriješila?
Ni u čemu.
To je Steve. Jednostavno je takav.
Promijenio se.
PRVI SAJAM RAČUNALA ZAPADNE OBALE
Predavanja i izložba; Osobna i kućna računala
SAN FRANCISCO, 1977.
Spojen je na televizor...
Što ti se čini? - Pristojno. Jako.
Dame i gospodo, ja sam Steve Jobs.
Kad sam osnivao ovu tvrtku, vodio me je samo jedan cilj:
Učiniti ono što nitko drugi nije smatrao mogućim.
Spojiti moć i ljepotu
najnaprednije tehnologije današnjice
i napraviti je pristupačnom ljudima poput vas i mene.
I mogu vam obećati da ćete ubuduće,
potpuno drukčije doživljavati računalo.
Ponosam sam što vama i svijetu mogu predstaviti
budućnost osobnog računalstva.
Revolucionarni Apple II.
PARKIRNO MJESTO PRILAGOĐENO INVALIDNIM OSOBAMA
APPLEOV KAMPUS, CUPERTINO, 1980.
Trebamo početi ispočetka.
Trebamo se oslanjati na predosjećaje, biti vidoviti.
Želim moći, čak i prije vas samih predvidjeti vaš idući korak.
Je li se i to odnosi na naredbe? - Na sve se odnosi, Bille!
Na sve. Lisa...
je budućnost, ljudi. To vam pokušavam objasniti.
Lisa će u narednih 10 godina
napraviti ono što je Apple II napravio u protekle tri.
To vam već sada odgovorno tvrdim.
Znate li zašto ljudi kupuju Apple proizvode?
Zašto kupuju Apple, a ne druge marke?
Jer odišu vrijednošću.
Jer su statusni simbol.
Ne, čak su i više od toga, društvena su valuta.
Podigli smo letvicu i ako želimo održati tu visinu,
trebamo biti spremni sve staviti na kocku.
Najveći umjetnici, poput Dylana, Picassa i Newtona, kockali su se s neuspjehom.
Pa ako želimo biti najveći, i mi se moramo kockati.
S naredbenom trakom? - Sa svime.
Počevši od sitnica.
To je više od 20 funkcija,
od kojih je svaka vezana za promjenu unosa naredbi,
koje, usput rečeno, treba tjednima programirati.
Nećemo učiniti ništa što IBM već ne radi.
I radije ću se kockati s vlastitom zamisli,
nego stvoriti još jedan "i ja, također" proizvod.
Moramo sitnice napraviti nezaboravnima.
Počnimo s nečim jednostavnim. LisaWrite...
Što se događa kad kliknem na jedan od ovih označivača?
Otvara se padajući preglednik s postavkama i mogućnostima stranice.
Točno. Baš tako.
Klikom na koji od ovih označivača mogu vidjeti različite vrste slova?
Koliko prilagođenih vrsta slova ima LisaWrite?
Baš o tome sam htio razgovarati s tobom, Steve.
Već mjesecima zahtijevam te fontove.
Sve o čemu razgovaramo su samo zamisli.
Ispričaj me, ali vrste slova nisu baš gorući problem.
Sve je gorući problem.
Ako hoćemo Lisi udahnuti život,
moramo prionuti na posao i ovo razraditi.
Da, ali još uvijek imamo poteškoća sa samim programom.
Žao mi je, ali to neće promijeniti dodavanje lijepih slova.
Bille?
Ako ne dijeliš naš zanos,
i nije ti stalo do zamisli ove tvrtke...
Ne, krivo si me razumio. - Onda se gubi!
Molim?!
Uzmi svoja sranja i gubi se. Završili smo!
Otpustit ćeš me?!
Neću, već sam te otpustio!
Što još uvijek radiš ovdje?!
Steve, on je najbolji programer na našem odjelu.
Najbolji programer kojeg nije briga za naše zamisli.
Znam da ti ne bih smio govoriti... - Onda, dovraga, začepi gubicu, Bille!
Žao mi je što vas prekidam, gospodine Jobs,
ali u 8 sati imate sastanak s odvjetnikom. Stigao je.
U redu.
Do popodne želim vidjeti uzorke.
Na neku foru nam je uspjelo osmisliti obrađivač teksta bez dostupnih fontova.
I to se ne smije ponoviti.
Pa popravite ga!
Steve! Pričekaj!
Daniele? Bok!
Imaš li malo vremena?
Mislio sam da smo to pomaknuli. - Bit ću kratak.
To svi kažu. - Steve.
Dobro.
Nisam ručao, pričekaj me u restoranu. - Dogovoreno.
Na čemu trenutno radiš?
Uglavnom na pripremi Apple II Plusa.
Jasno.
Trebate ovo potpisati, kako bi očuvali zakonsko pravo na posjete.
Ne želim ih. Lisa Brennan nije moja kći.
Sud se s tim ne slaže.
Chris je imala "pune ruke posla". To je nemoguće.
Ili barem je malo vjerojatno.
Jasno vam je da bi test za utvrđivanje očinstva mogao potvrditi da ste vi otac.
Od 24 milijuna stanovnika Kalifonije, uz odstupanje od 5%,
1,2 milijuna ljudi moglo bi biti otac tog djeteta. Ja nisam.
Ne trebate me uvjeravati, nego ovo potpisati.
Gđa Brennan ima pravo na uzdržavanje djeteta,
bez obzira na vaš potpis.
Želite li se doista odreći prava na viđanje svoje... njene kćeri?
Nemam vremena. Ne sada.
Stevene, kao roditelj vas preklinjem da ovo potpišete.
Bez obzira na to smatrate li Lisu svojom kćeri.
Potpisivanjem ništa ne gubite,
ali bi mogli zažaliti ako to ne učinite.
Frederick Rodney Holt nedavno je kupio
dodatnih 106656 ponuđenih dionica, po cijeni od 19 centi za svaku.
Samo pojasnimo kako ovaj novi otkup neće utjecati
na g. Holtova prava kao dioničara osnivača.
Ne, uopće. Steve? - Ne, Rod je u redu.
Daniel Kottke, inženjer, djelatnik je od osnutka.
Na posljednjem sastanku nismo se uspjeli dogovoriti
oko prava g. Kottkea na osnivačke dionice.
Iskreno, smatram da ne bilo pošteno Daniela i Roda nagraditi
jednakim brojem dionica. Zar ne?
U pravu si. Daniel neće dobiti ništa. - Ništa?
Ne bi li trebao malo razmisliti o posljedicama te odluke?
Razmislio sam. Daniel neće dobiti ništa.
Da, gospodine. Zabilježeno.
Zbog čega?
Bilo koji osrednji tehničar može raditi ono što on radi.
Već godinama ga hranim. Ovo nije ništa osobno.
Ne maži mi oči, Steve! Naravno da je osobno.
Jedva obavlja svoj posao. Ako mu damo dionice,
neki će, deset puta sposobniji inženjer ostati bez ičega. I gdje smo onda?
Onda riješimo to sad i ovdje. Za što ga predlažeš, za voditelja ili...?
Voditelj inženjerskog odjela? - To podrazumijeva...
Znam što to podrazumijeva, Mike!
Ne, ne želim...
Dobro, možemo li nastaviti?
Pretpostavljamo da Bill Fernandez, Randy Wigginton i Chris Espinosa,
također neće ništa dobiti?
Piješ pivo?
Sutra ti je važan dan.
Obojici je.
Mike mi je rekao što se dogodilo s Billom, Denom, Chrisom.
I...
Steve, zašto si to napravio?
Tvrtka ih je zaposlila, nisu dio Uprave.
Nisu računalni čarobnjaci.
Posao mi nije tetošiti ljude, nego učiniti da daju sve od sebe.
Oni to ne zaslužuju. - A što je sa zajedništvom?
Znaš li kako ova tvrtka posluje?
Želiš li doznati?
Bit će mi drago objasniti ti, ako to želiš.
Znaš li zbog čega sam baš s tobom osnovao ovu firmu?
Zbog čega sam sigurnost HP-a mijenjao za ovo?
Sumnjam da znaš, nikad me to nisi pitao.
Otišao sam, jer je ovo bio moj zov,
a vi momci ste bili dobra ekipa.
Samo sam htio biti jedan od vas.
A od svih koje sam poznavao,
ti si bio najveći frajer. Pametan, okretan.
Ovo mi je bila prilika raditi ono što volim.
I to iz zabave.
To je sve što sam želio,
ali mislio sam da i ti to želiš.
Nešto se s tobom dogodilo, Steve.
Odrastao sam, Woz.
Ne.
Nisi.
Slijede najnovije poslovne vijesti...
Tvrtka Apple Inc. ponovo je u centru pozornosti.
Jutrošnje puštanje u prodaju njenih dionica na Wall Streetu,
izazvalo je ogroman interes tržišta.
Već je tijekom prvog sata prodano 4,6 milijuna njihovih dionica.
Stručnjaci s Wall Streeta predviđali su trijumf ove rastuće informatičke tvrtke,
ali analitičari kažu da je Apple premašio i najsmjelija tržišna očekivanja.
Bilo je to najusmjerenija...
Stigao je!
Izvanredno!
Ponosni smo na tebe, Steve.
Trebamo razgovarati.
Sve ostaje po starome, društvo.
Imamo posla, ljudi!
Nazvat ću te kasnije...
Dosta mi je, Bille. Vidio sam što sam trebao vidjeti.
Odlazim.
Nazvat ću te poslije. - Dobro.
Pozdrav! Biste li obavijestili g. Markkulu da smo ovdje?
Hvala! - Naravno, g. Rock.
1982. g.
Gospodo... - Mike, izvoli!
Sjedi.
Trebamo o nečemu porazgovarati, i mislim da ti neće svidjeti.
O Steveu.
Rasipa sredstva tvrtke na nerealna snatrenja o Lisa računalu.
Steve pokušava postići nemoguće još od kad je ova tvrtka bila u garaži.
Mike, znaš da mi se sviđa sve što Steve predstavlja.
Ali poput djeteta je u slastičarnici, a mi smo mu dali ključeve.
Pa da, ovo je njegova slastičarnica.
Nikad više nećete vidjeti osobno računalo
s tipkovnicom uklopljenom u sam uređaj.
Mike, u tome i jest problem.
A najveći problem je u njegovom ismijavanju IBM-a.
Jobs je objavio oglas preko čitave stranice
"Wall Street Journal"- a,
u kojem izruguje najveću svjetsku računalnu tvrtku.
"Čestitamo vam na prvom osobnom računalu." (Dobrodošli, IBM! Iskreno.)
Pokušava pokrenuti rat s jebenim IBM-om!
Upoznat sam s tim oglasom. - Onda poduzmi nešto!
Slušaj, Arthure, znaš da je u pravu.
Prije tri godine, IBM nije pokazao nikakav interes za osobna računala,
a vidi ih sad! Za petama su nam.
Razmisli malo o tome. - Jesmo, Mike.
Žao mi je, ali Uprava je jednoglasna.
Steve ubuduće neće biti uključen u razvoj Lisa računala i točka.
Što je ovo, Arthure? Treniranje strogoće?
Posljednjih godinu i pol si ga žestoko podržavao,
a sad ga pokušavaš izbaciti iz njegove vlastite ekipe?
Ne želim ništa od toga, Mike,
ali pokušaj se staviti u kožu dioničara.
Steve je izniman. - Slažem se.
Ali je tempirana bomba.
A naš posao je deaktivirati ga.
Zato se pobrini za ovo.
Živo mi se jebe za Upravu!
Ovo predugo traje. Tvoj perfekcionizam zahtijeva...
Strahuju od milijunskih gubitaka prije nego ova stvar stigne na tržište.
Ne vide cijelu sliku. - Tako je.
Dioničari ne vide dalje od vlastitog nosa. Jedino ih zanima "ovdje i sad".
A Uprava je neumoljiva. Opozvali bi ovu odluku,
kad bi te poznavali kao ja, ili kao zaposlenici.
Lisa je moj projekt.
Moj! I sad mi ga oduzimaju?
Ti si im to dopustio.
Gluposti, Steve. Znaš da to nije istina.
Sranje!
Većina škola, kao pomagalo u nastavi najčešće koristi Apple II.
Svakodnevno, od abecede u maloj školi,
do znanstvenih programa sveučilišta.
Što god Brian želi postati,
Apple osobno računalo će mu pomoći krenuti na taj put.
S Apple-om II nema ograničenja.
Dragi tata, mogu li te uskoro doći vidjeti?
Pa, to nema nikakvog smisla.
Niste vidjeli onoliko ubojstava koliko sam ih ja vidio, g. Crosse.
Radije bih da mi sutkinja presudi, nego ja sam sebi.
I to baš ovdje, gdje sam sa sobom.
Zbog čega? Jer ovdje možete sami sebe kažnjavati.
Od toga ne možete pobjeći.
Pozdrav! Ja sam Gabe Kaplan.
Probajte Pepsi Challenge i neka vaše nepce odluči.
Je li tako, momci?
I što ćete odabrati?
Pepsi Colu.
Da? - Steve, Mike je.
Bok! - Bok!
Mislim da imam projekt za tebe.
Više je pokusni projekt, ali ti si bio taj koji ga je odobrio.
Bi li ga pogledao?
Dakle, ovo je ekipa Macintosh?
Isuse! - Nije, samo je Steve.
Drago mi je vidjeti te, Steve.
Također.
Lijepo je vidjeti da imaš ovakvu ekipu.
Probudi se!
Bok, Steve Jobse!
Kako se zoveš? - Burrell Smith.
Bu... Burrell Smith.
Ispričavam se zbog nereda. Slagao sam pasijans.
U redu je. Volim pasijans.
Tko vam je vođa projekta? - Jeff Raskin.
Ne znam gdje je trenutno. - Tipično za Raskina.
Dobro. Kako ovo riješiti?
Od sada ja preuzimam.
Ispričavam se... Preuzimaš čitav projekt Macintosh?
Da. - Mrak!
Gdje vam je ekipa za dizajn?
Ekipa?
Bille, pokaži mi što imate.
Očito je da mu je najvažnija značajka laka preglednost.
Nastojimo razviti jednostavnije sučelje
koje bi moglo proširiti krug korisnika na potpune laike,
ali smo zapeli,
i iskreno, dosadašnji rezultati su...
Sranje. - Da.
Što je unutra? - Stvarno ima jak hardver, 64 kB RAM,
256 bitmapni zaslon, Motorola 6809.
Treba nam 68000.
Ali, stari, to je Lisin procesor.
Tako je, "stari".
Ne zanima me koliki je proračun, donesi mi taj procesor.
Odrađeno.
Bok, Steve! Kako si, čovječe?
Chrise, dugo se nismo vidjeli. - Da.
Radiš na Macintoshu? - Da.
Dobro.
Ovo će biti zabavno.
Dobro. Vratimo se na ono o čemu smo razgovarali.
Ova stvar je namijenjena prosječnom čovjeku.
To nam je novi krajnji korisnik.
Učitelj, čistač ulica,
klinac, nekakva bakica iz Nebraske.
Zbog toga je trebamo učiniti jednostavnom.
Treba raditi poput...
Kućanskog aparata.
Bok, Jeffe. Ovdje je Steve Jobs.
Budući da nisi bio ovdje...
Neki od vođa projekta su imali sastanak s predstavnicima Motorole.
Što točno radiš ovdje?
Došao sam vam pomoći napraviti Macintosh.
Nisam siguran da će nam to odgovarati.
Zapravo pokušavamo izbjeći
da se ovaj projekt pretvori u još jednu prenapuhanu katastrofu.
Dobro, Jeffe.
Slušam te.
Pa, Steve...
Nisi nam se htio priključiti kad smo počinjali, što ti nisam zamjerio,
jer sam samo htio da nam potpisuješ čekove.
Ali uključivanjem u Machintosh, samo ga pretvaraš u osobnu osvetu.
Svi znaju da si ispao iz ekipe vezane za Lisu.
Zato mi vjeruj kad ti kažem da nam je i ovako dobro.
Dobro, Jeffe.
Razjasnimo nekoliko stvari.
Mi ne radimo "dobro".
Ne prihvaćamo stvari onakve kakve jesu,
i ne prestajemo ih usavršavati.
I trebao bi se stidjeti slabosti svoga jadnog sučelja,
za koje ti je potrebna moja pomoć.
I ne pokušavam ti oduzeti Macintosh.
Želim te ovoj ekipi.
Ali možeš nam se priključiti ili odjebati odavde!
Dobro. Imamo puno posla, pa počnimo.
Bille, ideš sa mnom. - Dobro.
Kamo ćemo? - U novačenje.
Sranje.
Bok, Steve. - Pridrži ovo malo. - Hvala.
Što? Što se zbiva? Što to radiš?
Steve... - Prelaziš u ekipu Macintosh. - Ste...
Što je Macintosh?
Andy Hertzfelde, jesi li dobar?
Želim da samo sposobni ljudi rade na razvoju Macintosha,
a nisam siguran da si ti dovoljno dobar.
Molim? - Bill misli da si dobar.
Jesam. Mislim da sam poprilično dobar.
Jesi li kreativan? - Mislim da jesam.
Dobrodošao u ekipu Macintosh.
Mali, umoran sam od spašavanja tvoga dupeta.
Voliš ga spašavati.
Želim vlastitu inženjersku ekipu.
Sam je odaberi.
I sit sam obavljanja posla pod prijetnjom,
zbog tvojih smiješnih sranja oko krajnjih rokova.
Što kažeš na spoj s njom?
I to bih htio!
Riješeno. - Ne zezaš se, Steve?
Što je ovo, Steve? Obavijesni razgovor?
Kako ti je televiziji? - Odlično, izvrsno.
Umireš od dosade, zar ne? - Istina.
Bi li...? - Pokušavaš me vrbovati u Macovu ekipu?
U redu, upadam.
Trebate imati problem koji želite riješiti,
ili pogrešku koju želite ispraviti.
To treba biti nešto u što ćete moći unijeti strast,
jer u protivnom nećete ustrajati na pronalaženju rješenja.
Nikad više ne želim čuti da ga ne možete ubrzati.
Milijuni ljudi će kupiti te uređaje.
Ne možete se nositi s konkurencijom
tvrdeći kako to možete napraviti bolje.
Trebate reći kako to možete napraviti drugačije.
Imamo priliku stvoriti revolucionarni uređaj.
U životu imate mogućnost učiniti mnoge stvari.
U ovom trenutku odabrali smo učiniti ovo.
Pa onda to napravimo vrsno.
Ovo je veličanstveno.
Ne, nije. Ovo je ludo veličanstveno.
Trebamo mu pokušati povećati memoriju i vidjeti hoće li uspjeti.
Još uvijek ima mjesta.
Pogledajte ga.
Ovaj mali usputni Macintosh projekt oteo se kontroli, Steve.
Daleko je prerastao sam sebe.
Najprije si utukao 10 milijuna dolara u ono čudovište od Lise,
a sada tankaš milijune u nešto što je trebao biti usputna razbibriga.
Višestruko si propustio rokove isporuke, dok nas IBM samo tako gazi.
Steve, ljudi ne koriste računala onako kako vi to zamišljate.
Kako ćemo uopće plasirati Macintosh?
Nećemo ga mi plasirati.
Ponudite mi pet kandidata za izvršnog direktora.
Odabrat ću nekoga tko ima iskustva u marketingu,
i tko će moći osmisliti novi način prodaje.
Iako bih volio voditi svoju vlastitu firmu,
Mike mi je pomogao shvatiti kako smatrate da nisam spreman.
Da, zato što nisi.
Dobro. Želim Johna Sculleya.
Johna Sculleya? - Predsjednika Pepsi Cole.
On je osmislio Pepsi Challenge.
Pametan je, marketinški je genij, i učinit će sve kako bi uspio.
Steve, Sculleya je teško pridobiti. Možda najteže od svih s popisa.
Čime bi ga to, dovraga, mogao pridobiti?
Zašto bi napustio Pepsi?
Nitko se neće sjećati najboljeg prodavača gaziranog pića na svijetu.
Trebam nekoga kome mogu vjerovati.
Možete napraviti savršen proizvod.
Ali morate uvjeriti ljude da je ono što prodajete još bolje.
Ne prodajete računala,
nego ono što s njima mogu učiniti.
Alat za um.
A tu, dame i gospodo, nema ograničenja.
Budući da ljudi nikada neće prestati vjerovati
kako iz svega mogu dobiti više.
Od svojih poslova, vjenčanja, novca, života.
To trebate učiniti sa svojim Macom.
Uvjeriti ih u neograničenost. U nemoguće.
U to kako možete osvariti sve o čemu sanjate.
A Mac će vam pomoći to ostvariti.
Prije nekoliko mjeseci, kad me je Steve posjetio na Manhattanu,
pitao me je nešto jako važno.
Pitao me je:
"Želiš li do kraja života prodavati šećernu vodicu,
ili ćeš mi se pridružiti i promijeniti svijet?"
I evo me ovdje.
Hvala ti.
U godini smo 1984. i čini se kako IBM želi sve.
Apple nastavlja biti jedina nada,
u suprotstavljanju IBM-ovoj utrci za profitom.
Hoće li Big Blue dominirati čitavom računalnom industrijom?
Neće!
Čitavim informacijskim dobom? - Neće!
Je li George Orwell bio u pravu o 1984. godini?
Nije!
Danas slavimo prvu slavnu godišnjicu
Naputaka o pročišćavanja informacija.
Po prvi put u povijesti, stvorili smo
vrt čiste ideologije,
u kojem svaki djelatnik može cvasti,
zaštićen od pošasti kojima obiluju kontradiktorne istine.
Naša Jednoobraznost misli moćnije je oružje
od bilo koje mornarice i vojske na Zemlji.
Mi ćemo pobijediti!
24. siječnja Apple Computer predstavit će Macintosh.
I vidjet ćete zašto 1984. neće biti poput "1984."
Dobro odrađeno!
Netko ih je opet potaknuo na razmišljanje. Hvala ti.
Ovo je evolucija do revolucije.
Mislim da će biti promjena. Potaknuo si im samopoštovanje.
Zašto me ne bi nazvao?
Mogli bi na ručak. - Hoću. Vrlo rado.
Steve, napravio si odličan posao. - Hvala.
Steve, želim ti reći da vjerujemo u tebe.
Nadam se da to znaš. - Zahvaljujem, Arthure.
Što je ono bilo? - Što?
Arthur. Upravo... mi je rekao: "Vjerujemo u tebe".
Što se događa?
Riječ je o Macintoshu.
Stotinu puta smo i iz svih kuteva pročešljali brojke.
Povisili ste cijenu Macintoshu? - Da.
Nastaviti po starom, značilo bi utući hrpu novca prije same prodaje.
Treba biti dostupan korisnicima.
Pa, ne smijemo se kockati s mogućnošću stečaja.
Ne možeš imati i jare i pare.
Ustrajao si na najskupljem hardveru. Izvorno je Mac bio puno jeftiniji.
Jeff Raskin je stvorio kutiju od 1000 dolara.
Mislim da je ovo prihvatljivo.
Ako želiš da tvrtka i dalje posluje s dobiti...
Čija je ovo bila zamisao?
To je zajednička odluka.
Čija je ovo bila ideja?
Moja.
Ni Mikeova, niti Uprave, nego moja.
Mi to ne radimo, Johne.
IBM radi takva sranja, a ne Apple, niti ja.
Ne pretvaraj me u negativca, samo zato što zastupam najbolje interese tvrtke.
Steve...
Neke stvari se moraju promijeniti.
Ako nastaviš ovako, neću te moći zaštititi.
Pridobili su te.
Oni?
Kako si došao do ovoga?
Jučer su krenuli. Očito je pre-beta, ali ovo je...
Bezočna otimačina.
Nazovite mi Billa Gatesa.
Bit ću savršeno jasan, Bille.
Tako da kad završim još uvijek možeš vidjeti
kroz te svoje debele, pretenciozne naočale.
Nemaštoviti psihopatski kriminalče!
Ukrao si... moj softver.
I to mogu dokazati na sudu.
Tužit ću te za svaki cent koji si ikad zaradio!
A životna misija će mi postati,
pobrinuti se da više nikad ne zaradiš ni jedan dolar,
a da ja od njega ne dobijem 90 centi!
Mogu samo pretpostaviti da ste i vi podjednako bijesni kao i ja,
i da ste zanijemili od zapanjenjenosti.
G. Jobs nam je obećao milijun uređaja,
a još nismo dobili niti četvrtinu.
Nešto se mora promijeniti.
S dva neuspjela projekta,
prekoračenim troškovima za razvojne projekte, te fijaskom s Microsoftom,
na pragu smo prvog kvartalnog poslovanja u minusu u povijesti tvrtke.
IBM je već 2 godine bolji od nas, i kakvoćom proizvoda i prodajom.
Macintosh nije čak ni igračka, nego je smeće.
IBM se sada prebacio na mini sustave.
Pa ćemo morati i mi.
Otkud ti to, Arthure?
Gospodo, smatram da je vrijeme ponovnog razmatranja
održivost osobnih računala.
Steve, imaš li što za reći?
Što želiš da kažem, Arthure?
Povećali ste mu cijenu.
Ne prebacujte to na mene.
Nije problem u cijeni, Steve, nego u tvome proizvodu.
Precijenio si Mac tražeći od ljudi da čekaju.
Prodao si budućnost Macintosha.
I kao rezultat toga, izgubili smo dvije godine prodaje.
To nije moja krivnja.
Pa netko je sigurno kriv za ovo sranje.
Nisam dobio nikakvu podršku.
Ostavio si me bez sredstava i prelio milijune u Apple II.
Znaš li zašto i dalje prelijevamo milijune u Apple II?
Zato što se prodaje. Predstavlja 70% našeg prihoda.
A kako se Mac prodaje? - Bit ću kristalno jasan.
Ako i dalje želite biti Intelov i IBM-ov podrepak, ne mogu vas u tome spriječiti.
Ali neću preuzeti krivicu za neuspjehe pojedinih dvorskih luda.
Ne slažem se, Steve... - Ne, ne...
Na koga se to odnosi, Steve?
Ne znam, Arthure. Recite vi meni.
Johne, jako si tih.
Da, ispričavam se.
Mislim da sam upravo ostao bez riječi.
Voditelj marketinga.
Genij iz Pepsija je ostao je bez riječi?
On je krivac, a ne Mac.
Ironično, zar ne?
Ti si odabrao Dylana, a ja Beatlese. Podsjeća na nešto iz prošlosti.
Woz.
Što ti radiš ovdje?
I meni je drago vidjeti te, Steve.
Malo sam zauzet.
Možemo li kasnije razgovarati?
Možemo, ali bit ću kratak.
Ja...
Odlazim, Steve.
Dobro.
Ne, Steve.
Napuštam Apple.
Zauvijek. Zapravo, već sam to napravio, samo...
Smatrao sam da se trebam vratiti i tebi prvom to reći.
Zašto?
Obojica već neko vrijeme znamo da će se ovo dogoditi. Niti se...
Ne sjećam se ni kad smo posljednji put razgovarali.
Što onda želiš od mene?
Nema svatko skrivene namjere, Steve.
Dobro.
Još uvijek se sjećam kad smo bili samo klinci u garaži tvoga oca.
Kad smo samo željeli stvoriti mrak igračke za ljude poput nas. Sjećaš se toga?
Da.
Više ti nisu bitni ljudi, samo proizvod.
No, najgore od svega je to...
što si sam sebi najbitniji.
Ti si početak i kraj svog vlastitog svijeta, Steve.
To je tako maleno.
Tako tužno.
I... mora biti jako samotno.
Znam što ćeš reći.
Kako proizvod i osoba moraju biti povezani,
i sve to, ali nikad neće biti onako kako si zamislio.
Jednostavno neće.
Barem ne za dugo vremena.
Ne znam shvaćaš li što se događa, Steve, ali ja shvaćam.
I to neće završiti dobro po tebe.
I neću...
Neću ostati to gledati.
Koje je ovo bilo putovanje!
I neka ostane zabilježeno...
Uživao sam u onome što smo radili.
Pozdrav, dobili ste Johna Sculleya.
Molim vas, ostavite poruku.
Bok, Johne. Steve je.
Samo sam...
Još uvijek smo partneri, Johne.
Ti i ja... Zajedno smo u ovome.
I ja...
Bilo bi krasno kad bi me nazvao.
Pozdrav, Mike, Steve je.
Možeš li me nazvati?
Molim te.
Johne, odmah trebaš preuzeti stvari u svoje ruke.
Jesi li svjestan koliko su dioničari blizu panike?
I kakve bi mogle biti posljedice tvog nedjelovanja?
Zaboravi svoje prvotne zadaće. Čitava tvrtka je u pogibelji.
Ovo bi nas moglo sve uništiti.
Jasno mi je, Arthure, ali još uvijek mislim da je možemo spasiti.
Ništa ne možemo spasiti.
Sumnjam...
Steve...
Mike, Johne.
Steve. - Arthure.
Što, dovraga, radiš ovdje ovako rano?
Mogao bi te isto to pitati.
Ovo je dobro.
Pridruži nam se ovaj put, Steve.
Sjedni. - Ovaj put?
Steve, sjedi.
Johne?
Arthure, ne želim... - Da, želiš.
Reci.
Reci mu ono što si i meni rekao.
Iznimno mi je teško obavljati posao,
kad najveća prepreka na mom putu,
zasjenjuje sve što pokušam napraviti.
Što to govoriš?
Steve...
Sam si sebi najgori neprijatelj.
I ovoj tvrtki.
Ovo je nevjerojatno.
Što misliš, tko si ti?!
Izvršni direktor Apple Computera.
Dovesti te ovamo, bila je najveća pogreška koju sam ikada napravio.
Steve, ne mora biti ovako.
Dobro, i to je odrađeno.
Uprave ne vode tvrtke.
Vode ih oni koji stvaraju proizvode.
Usudio se naložiti mi da ne koristimo 512!
Rekli smo mu da trebamo 512!
Rekli smo mu da ne bi trebali koristiti 128!
Znao je da 128 kilobajta neće odgovarati onome što smo stvorili.
Sculley večeras putuje u Kinu.
Neće ga biti tjedan dana, tako da imamo vremena.
Trebamo pridobiti ljude.
Steve, Sculley će prije ili kasnije doznati, i gdje smo onda?
Sad je izvršni direktor.
Trenutno, ali uz nas su oni koji čine Apple.
Bok, Mike, upravo smo počeli.
Momci, dajte nam minutu.
John je otkazao putovanje.
Sazvao je sastanak izvršnog osoblja za sutra ujutro.
Tako da...
Nisam se došao pridružiti tvojoj revoluciji, nego te upozoriti.
Poduzet će sve kako bi te pretvorio samo u figuru.
Bez moći, bez položaja, bez osoblja.
Kad sam te upoznao, sjećam se da sam pomislio
kako si osobit.
Želio si stvoriti nešto veličanstveno.
I ja sam to želio.
Još uvijek to želim.
Istakni bijelu zastavu.
I prekini ovaj puč, preklinjem te!
Ne.
Ne možeš pobijediti u ovom ratu.
Na čijoj si ti strani?
Mike? - Ja ne...
Stvoreni su tabori.
I samo možeš biti sa mnom ili protiv mene.
Jesi li sa mnom, Mike?
Jesam, Steve. S tobom sam.
Dobro.
Tko je za Johna Sculleya?
Tko je za Stevea Jobsa?
Mike, svi članovi Uprave moraju glasovati.
Mike?
Sculley...
Glasujem za Sculleya.
I...
Što ćemo sad?
Stalni pad tržišne vrijednosti Applea u posljednjih nekoliko godina,
1993. doveo je do odlaska bivšeg izvršnog direktora Johna Sculleya.
Ed Woolard, bivši izvršni direktor tvrtke DuPont, novi je
predsjednik Uprave Applea.
Novi izvršni direktor Gil Amelio kaže kako su nužne korijenite promjene.
Jobsova računalna softverska tvrtka NeXT, započela je u pregovore o prodaji
s njegovom bivšom tvrtkom, Apple Computer.
PALO ALTO, KALIFORNIJA, 1996. G.
Možeš li probuditi Lisu i pozvati je na doručak?
Mogu.
Lisa?
Lisa!
Hajde, prespavat ćeš cijeli dan?
Pusti me. Odlazi!
Hajde, već je 10 sati.
Doručak je gotov. - Nisam gladna.
Ne možeš prespavati cijele zimske praznike.
Da, mogu.
Reede. Reede!
Bi li prestao trčati po vrtu? Molim te!
Hvala ti!
Dolazi li Lisa?
Pa...
Kako ljudsko biće može toliko spavati?
Ne znam hoće li doći.
Otići ću na seosku tržnicu kupiti neke sitnice.
Jesi li što planirao? Hoćeš sa mnom?
Molim?
Pitala sam te imaš li što planirano za danas?
Pa...
Svratit će Gil Amelio.
Zbog prelaska na jedan novi softver.
Dobro.
Samo mu pomažem. Samo treba malo pomoći.
Čovječe...
U nevolji sam, zar ne?
Steve, čime te mogu uvjeriti da se vratiš?
Čime me možeš uvjeriti da to ne bi bilo pridruživanje upravi Titanica?
Time što znam što ti Apple znači.
A to NeXT nikad neće moći zamijeniti.
A obzirom na to da si sada vlasnik milijun i pol dionica Applea,
to bi bilo i isplativo ulaganje.
Sigurno ste u velikoj gabuli.
Nismo u gabuli.
Kako stoje stvari s pridošlicama?
Ne krivi mene za neuspjehe stare vlasti.
Nije tako loše kao što misliš.
Zaboravljaš na masovna otpuštanja.
I na to da Apple dionice nikad nisu bile niže.
I na četiri mjeseca poslovanja s gubitkom, Gile.
Rekao bih da je to jako loše.
Neke su žrtve nužne za dovođenje stvari u red.
Steve... Što trebaš? Samo reci.
Steve... - Gile...
Steve...
Mike...
Drago mi je vidjeti te.
Dođi, idemo u obilazak.
Nema potrebe, Gile. Ja ću ga provesti.
Jesi li siguran? - Jasno, nema problema.
Odlično!
Vi krenite, momci, ja ću...
Stići ću vas.
Stalno sam ti želio nešto reći, Steve.
Ono nikada nije bila moja odluka.
Pusti to, Mike. - Ne, važno je. Pokušavao sam...
Uvijek sam te htio ovdje.
Šteta što mi je trebalo toliko dugo za vratititi te.
Nisam se vratio.
Ali hoćeš.
To ćemo još vidjeti. Čuj, sam ću prošetati okolo.
Odavde ja preuzimam.
Kujin sin.
Tko je ovo napravio?
Ja, gospodine.
Tko ste vi?
Jonathan Ive. Direktor odjela industrijskog dizajna.
Zašto ste još uvijek ovdje?
Ponedjeljak je, 11 je sati ujutro.
Ne to. Zašto ste još uvijek u Appleu?
Ovo nije tvrtka koju sam izgradio.
Nema okusa.
Nema stila, niti valjanog dizajna.
Osim ako vas netko nije okovao, zašto ste ostali?
Pa, gospodine... Vjerojatno zbog toga što...
neki od nas još uvijek vjerujuju u ono što Apple predstavlja.
Što vi predstavljate.
A što to po vama ja predstavljam?
Smatram...
Smatram kako vjerujete da bi računalo,
ili walkman, ili bilo što drugo,
trebali biti prirodni produžetak pojedinca.
I ta misija, ta odanost
prema kakvoći i idealima. I srcu.
To je ono što nas drži ovdje.
Nada da bi opet mogli tako raditi.
Dobro. Do kraja radnog dana zaboravite ono na čemu trenutno radite.
Želim da svi osmislite nešto novo.
Ne zanima me što će to biti i hoće li imati veze sa strukom, samo...
Stvorite nešto.
Nešto korisno.
Nešto do čega vam je stalo.
Steve...
Drago mi je što ste se vratili.
Nisam se vratio.
Još uvijek.
Steve...
Johne... - Upoznao si našeg predsjednika Uprave, Eda Wolarda.
Steve... - Bok.
Gledajte, jasno mi je kakvog je okusa morala bila ta izdaja,
i jasno mi je zašto oklijevate vjerovati mi.
Samo želim da znate da ja nisam Arthur Rock.
Ja sam vam prijatelj.
Dobro.
Pa, možemo li malo porazgovarati?
Očito. - Današnje novine.
Siguran sam da ste vidjeli novosti.
Oprostite, Ede, morat ćete biti malo određeniji.
Dionice su nam preko noći pale za 7,5%.
Ovo im je najniža vrijednost u proteklih 10 godina.
Prošlog je tjedna jedan anonimni ulagač
pustio 1,5 milijuna dionica.
Ustravio je čitavu burzu.
1,5 milijun dionica? Ludilo!
Pretpostavljam da su dioničari postali nemirni.
Želimo te ovdje, Steve.
Želite me ovdje? Kao savjetnika?
Kao izvršnog direktora.
Izvršnog direktora? - Da. Barem kao privremenog.
A Gil? - Gil je već jednom nogom van.
Zna što ga čeka.
Barem ako nije previše ponosan to sebi priznati.
Ako bude preponosan, uvijek mu možemo izglasati nepovjerenje.
Zašto imam osjećaj da sam to već negdje čuo?
Gil je na ivici, ne treba odigrati nikakvu veliku igru.
Samo ga trebamo malo gurnuti.
Želiš li natrag ono što si izgubio, sada je pravo vrijeme.
Nikad to nisam izgubio.
Oteto mi je.
U računalima nema nimalo seksepila.
Nemaju oblina.
Ako su već povezana s umjetnošću, ljepotom,
i globalnim umrežavanjem, zašto su toliko ružna?
Ne bi trebala biti tako odbojna,
ali nikoga nije briga.
Svijet griješi podrazumijevajući ih samo u crno-bijeloj izvedbi.
Živimo, sanjamo, slikamo u boji.
I smatramo da bi to trebalo napraviti i s računalima.
Što mislite?
Johnny...
Uvijek sam htio da budeš iskren sa mnom.
Po svaku cijenu.
Ovo treba biti surovo iskreno.
Shvaćaš? - Shvaćam.
Što ti misliš?
Mislim.. da ova nijansa plave...
Nije sasvim odgovarajuća.
Iskoristi Tobyjevu zamisao.
Što ako unutra ugradimo zvučnike?
Ne znam, Steve. Gil Emilio je u Upravi, neće to odobriti. Nema šanse.
Nećemo ni tražiti njegovo dopuštenje.
Steve je odradio zavidan posao savjetujući me tijekom ovog razdoblja.
A kako ja nadzirem njegove postupke i prijedloge,
smatram kako nam je trenutno u najboljem interesu
krenuti korak naprijed i razriješiti ga savjetodavne uloge.
Slažem se, Gile.
Slažete se?
Da, mislim da je došlo vrijeme da Steve odstupi sa svoje trenutne dužnosti.
Steve? - Hvala vam, Ede.
Htio bih Upravi predstaviti svoju zamisao budućnost Applea.
Mi nismo ni Microsoft, ni Dell,
pa ih trebamo prestati oponašati.
Trebamo se vratiti svojim korijenima, i onome što najbolje radimo,
a sve ostalo odbaciti.
Evo što ćemo učiniti.
Osmislit ćemo novu liniju kućnih i uredskih računala.
Osmislit ćemo novi operativni sustav, baziran na NeXT-u.
Iduću (next) generaciju Macintosha.
Ugasit ćemo sve ostale projekte.
Sve. Ova tvrtka više neće proizvoditi sranje.
Time ćemo prepoloviti troškove oglašavanja.
Koristit ćemo samo usluge marketinške agencije Chiat\Day.
Baš kao nekada.
Ukratko, ponovno ćemo Apple učiniti primamljivim.
Ali neću moći krenuti naprijed,
ako mi Uprava ne odobri potpunu neovisnost,
i ne imenuje me ravnopravnim članom s pravom glasa.
I moj posljednji zahtjev je...
Mjesto privremenog izvršnog direktora.
Stani malo!
Ja sam izvršni direktor, a ovo je...
Čuj, ovo je tvoje maslo!
Apple je poput probušenog broda koji tone.
Moj posao je usmjeriti ga na pravi put.
Pa zašto mi onda ne dopustiš raditi moj posao?
U redu, stavimo ovo na glasovanje.
Tko je za?
Što je ovo, dovraga?
Ede?
Mike?
Žao mi je, Gile. Ništa osobno.
Dok odrastate, obično vas uče
kako je svijet takav kakav jest,
i kako ste dužni živjeti život u njegovim okvirima,
ne pokušavajući ih previše narušavati.
To je strahom ograničen život.
Život može biti puno obuhvatniji,
kad spoznate jednu vrlo jednostavnu činjenicu,
a to je, kako su sve oko vas što nazivate životom,
izumili ljudi ništa pametniji od vas samih.
I kako možete to promijeniti, na to utjecati,
i sami izgraditi stvari koje će drugi koristiti.
To znači odbaciti zabludu
kako je život tu negdje, a na vama je samo živjeti ga,
i umjesto toga prigrliti ga, promijeniti, poboljšati ga,
ostaviti svoj trag na njemu.
Jednom kad to naučite...
Nikad više nećete biti isti.
Ali to je naša neformalna odluka...
Gospodine izvršni direktore...
Mike. - Željeli ste sa mnom razgovarati?
Dobrodošao! Molim te, sjedi. - Ede...
Pozdrav, Garethe. - Mike.
Što je to?
Prilika.
Već nekoliko dana nisam vidio Bernarda.
Gdje su Katherine i Delano?
G. Lewis i gđa Hudson olakšali su nam tešku odluku.
Prihvatio sam njihovo odstupanje iz Upravnog odbora.
Doista?
I njih dvoje su se složili prihvatiti
ovu prijateljski, velikodušni "zlatni padobran".
I tebi se pruža ista prilika.
Prisiljavaš me da odem?
S dobrim razlogom. - A koji bi to bio?
Ovakav je odnos...
ograničavajući.
Ne mogu svima pomagati prijeći ulicu, Mike.
Pretpostavljam da ti je sljedeći veliki korak zatrti Upravu?
Misliš da to možeš tek tako napraviti? - Žao mi je, Mike.
Ali vrijeme je.
Prihvati ruku spasa, ovo je i više nego pošteno.
Dvadeset godina...
Uvijek sam govorio sebi da ću otići dok sam još u tridesetima.
A pogledajte me sada...
Gotovo sam starac.
Gospodo...
Hvala, Mike.
I...
Što ćemo sada?
Ostavimo trag u svemiru.
Ovo je za one lude,
izopćene,
pobunjenike,
izgrednike,
neprilagođene.
Za sve one koji stvari vide drukčije,
koji ne slijede pravila,
i ne uvažavaju postojeće stanje.
Možete ih citirati,
ne slagati se s njima,
slaviti ih ili omalovažavati.
Ali jedino što ne možete
je ignorirati ih.
Jer su promijenili stvari.
Unaprijedili su čovječanstvo.
I dok ih neki možda smatraju luđacima,
mi u njima vidimo genijalce.
Jer oni dovoljno ludi,
koji su uvjereni kako mogu promijeniti svijet,
obično to i učine.
Što mislite?
U RUJNU 2012.,
APPLE JE POSTALA NAJVRJEDNIJA TVRTKA NA SVIJETU.
Prijevod i obrada: lilien
www.yifysubtitles.com