MITAR PRIVATE COLLECTION
Zamka za Pepeljugu
Miki, možeš li da me čuješ?
Možeš li da me čuješ?
Miki.
Probaj da se ne pomeraš.
Trepni za "da"ako me razumeš.
Ja sam dr. Muler. Ja sam te operisao.
Sećaš li se šta ti se desilo?
Baš ničega?
Miki, to je tvoje ime. Sećaš li se?
Imaš li bolove?
Šššš. U redu je.
Kada mogu da se vidim?
Pretrpela si više facijalnih fraktura.
Treba ti velika rekonstrukcija lica i vrata.
No, imala si sreće.
Povrede su mogle da budu mnogo gore.
Ok?
Oh, moj Bože.
Ko sam ja?
Vaše ime je?
Moje ime je Mišel Din, Miki.
Koliko ste stari?
Imam 20 godina.
Gde živite? - London.
Ponavljate mi iste glupe stvari iznova i iznova svakog dana.
Ne mogu to da podnesem.
Želim da odem odavde.
Sa 9 godina ste izgubili roditelje.
U automobilskoj nesreći. Vi niste bili ozleđeni.
Vaša tetka Elinor se brinula od tada za vas.
Provodili ste odmor na jugu Francuske.
Vrhunska poslovna žena
Sećete li je se?
Gde je sada ona? - Preminula je baš pre požara.
Dakle, sama sam.
Ne, imate puno prijatelja.
Ovo je Džulija, PA tvoje tetke.
Poznaje te još od kad si bila dete.
Prepoznaješ li je?
A ovo su neki tvoji prijatelji.
Sećaš li ih se?
Ne.
Prema noveli Sebastijana Japrisota
Idem li odavde? Ko će me povesti?
Džulija, tvoj staratelj.
Miki.
Daj da te pogledam.
Sećaš li me se?
Ne.
Ali bih želela to.
Došla sam da te odvedem kući.
Kad su ti roditelji umrli, tvoja tetka Elinor me zamolila da pazim na tebe.
Kad god nisi bila u školi, bila si sa mnom.
Sećaš li se bar nečega?
Samo fleševi.
Šta na primer? Ljudi, mesta.
Ne znam ko su oni.
Ponekad vidim samo vatru.
Jedna od mnogih kuća tvoje tetke.
Koliko sam bila loša kad si me našla?
Povrede na licu su ti bile gadne, mislila sam da si mrtva.
Halo? Ovde Džejk.
Čujem da se vratila.
Ona stvarno još nije spremna. - Pa, je li tamo?
Reći ću joj da si zvao. Doviđenja, Džejk.
Ne znam da li se to prisećam, ili umišljam.
Je li on bio moj momak?
Džejk? Jedan od njih.
Bilo ih je više? - Naravno.
Bila si neodoljiva. - Više nisam.
Ko je ova devojka? - Domenika, Do.
Ko je ona? - Prijatelj.
Njena majka je bila domaćica tvojoj tetki.
Možemo li da je pozovemo? - Mislim da to nije dobra ideja.
Šta je sa ostalim mojim prijateljima?
Tvoji pravi prijatelji će razumeti, da ti je potrebno vreme.
Kako to misliš?
Kad ti bude 21, nasledićeš celokupno Elinorino imanje.
Trebala si to da mi kažeš. - Žao mi je, mislila sam da znaš.
Ne znam ništa. Kad ćeš to već jednom da shvatiš?
Ne znam čak ni ko si ti. - Ja sam tvoj prijatelj.
Izvini.
Jesi li u redu?
Da.
Da. Hajde.
Ficroj Skver 6, molim.
Miki!
Nisam očekivao da te vidim. Zašto nisi nazvala?
Pa, to je iznenađenje. Sedi, molim te.
Reci mi kako si?
Ko si ti?
Ja sam Džejms Čans. Bio sam advokat tvoje tetke.
Staram se o svim Elionorinim poslovima. Da, to mora da te zbunjuje.
Poslato mi je pismo sa ove adrese.
To je od Džejka. On radi ovde.
Miki, zna li Džulija da si ovde?
Molim te, dozvoli da je pozovem.
Ne bi trebala sama da izlaziš tako brzo.
Dobro sam. Hvala.
Džejk.
Je li to Džejk?
Miki.
Lepo je videti te. Šta radiš ovde?
Tražim tebe.
Pokušao sam da te kontaktiram. - Znam.
Drago mi je što sam te srela.
Čuo sam o svemu, i... - Da.
Moje pamćenje.
Šta sad radiš, Miki?
Hoćeš li da odemo negde i popričamo, popijemo piće.
Aaaa...
Šta kažeš da odemo kod mene?
Ok.
Zadnji put kad sam te video, rekla si da ne želiš više da me vidiš.
Drago mi je da si promenila mišljenje.
Da, pa, valjda je tako kako kažeš.
Pa, čula sam da smo bili ljubavnici.
Bili pa prestali.
Imao sam ključeve od tvog stana.
Treba da ih imaš. - Daj da ih vidim.
Gde je to? - Narpin Road.
Hokston.
Možeš ostati ovde ako hoćeš.
Izgladaš mi kao potpuni stranac.
Nemam gde da odem.
Baš se tako osećam.
Sećaš li se uopšte nečega?
Samo fleševi.
Ljudi, mesta.
Ja sam Mišel Din, Miki. - Koliko ti je godina?
Imam 21.
Gde živiš? - London. Pričate mi
iste glupe stvari, iznova i iznova svakog dana.
Sećaš li se nečeg drugog?
Sećam se onoga što ste mi rekli.
Šta je to? - Oh, još uvek... još uvek boli.
Nemoj prekidati, u redu je. - Ok. Nemoj me zasmejavati.
Jesam li bila neverna?
Verovatno.
To je bilo glupo od mene. Oprosti.
Znam... Ali pretpostavlam da je vredelo.
Trebao si da mi kažeš da odjebem to.
Pričaj mi o Do.
Ona je uvek bila uz tebe.
Ah, bio si ljubomoran.
Bio sam, jesam.
Kako to misliš, "bio"? Šta se promenilo?
Izvini?
Rekao si da si bio ljubomoran.
Zašto sad nisi?
Džulija ti nije rekla?
Šta?
Miki, žao mi je.
Do je stradala u požaru.
Miki, šta su ti rekli?
Treba mi malo vode.
Miki!
Čekaj!
Miki! Miki!
Draga Do
Lepo je pričati sa tobom posle, pa, tako mnogo godina.
Duboko žalim što sam izgubila kontakt sa tobom.
Elinor.
6 maj. Danas moj život počinje ponovo.
Izvinite.
Miki!
Ja sam Do, sa odmora u Francuskoj.
Do!
O moj Bože.
Ne mogu da verujem. Tako mi je drago što te vidim.
Jesi li dugo u Londonu? - Godinu dana. Radim u banci.
Tako mi je drago što i ja tebe vidim.
Čuj, šta radiš sad? Hoćeš li da odemo na kafu ili piće?
Ne mogu. Moram da se vratim.
Ok, uh...
Pa, večeras, jesi li slobodna? - Da.
Da? Ok. Vidi, daću ti moj broj.
Hoćeš li mi obećati da ćeš me nazvati?
Da. - Ok.
Onda, večeras. - Večeras.
Dobro je videti te. - I tebe.
Hej, ovde je Miki.
Molim vas, ostavite poruku.
Miki.
Mislila sam da ćeš da zaboraviš.
Gde?
Ne, ne. Ne znam je. Ali mogu je naći.
Da, Ok. Ok.
Da, ćao. Ćao.
Hej. Uđi. Uđi.
Izvini. Izgubila sam predstavu o vremenu.
Živeli. Jesi li našla bez problema? - Da.
Da? Oh, pričekaj.
Halo?
Da.
Ne. Ne, sad nije dobro.
Znam.
Znam, ali nešto je iskrslo.
Da.
Izvini. Pravila sam fotografije.
Ističu mi rokovi. Moram ih završiti do večeras.
Pozvaću te ubrzo, Ok?
Ne bih trebala da pijem dok radim. - Hoćeš li da odem?
Ne, možeš spavati ovde ako hoćeš.
Došla si.
Izgledaš izvrsno.
Vidi ti nju.
Hoćeš li da igramo? - Um... da.
Ok, jedan, dva, tri...
Živeli.
Hej. - Hej.
Ovo je Džejk. On je moj advokat. - Oh, zaista?
Mislio sam da sam čovek za pesmu i igru.
Zdravo. Ja sam Domenika, Do.
Dakle, ti si taj davno izgubljeni prijatelj?
Mrzim moju kosu. Želim da je ošišam. Sećaš li se te igre?
Ako ima nešto što možeš da promeniš kod sebe...
Većina momaka želi da bude bolje obdarena. - Idi i uzmi piće.
U redu?
Dođi ovamo.
Pa, šta bi ti promenila, Do?
Bože, ne znam odakle bih počela. - Mislim da bih promenila nos.
Želela bih takav kao tvoj.
Bože, koliko je prošlo. Bile smo stvarno bliske.
Sećaš li se? - Da, čuvam sve slike.
Stvarno? - U mom su stanu.
Nema šanse.
Mogla bih da odem i donesem ih, ako hoćeš.
Šta, sada? - Da. Zašto da ne?
To je ludo. - Ti ćeš još uvek biti ovde, zar ne?
Klapam, molim.
Ne možeš me se tako lako osloboditi.
Bilo gde ovde je dobro, hvala.
Čekaj ovde. - Ne, hoću da pođem sa tobom.
Ne, ne, ne, ne. To je grozno mesto, stvarno. Čekaj.
Dolazim.
Ah.
Šta ti se posle desilo?
Vratili smo se u Englesku.
Moja majka je dobila posao u Vest Kantriju
miljama odavde.
I ja sam došla u London nakon njene smrti.
Žao mi je što si morala da odeš.
Imaš li još kontakt sa svojim ocem?
Ubio se.
Žao...
Žao mi je. Ja...
Bila sam užasna.
Trebala sam više da se potrudim da ostanemo u kontaktu.
Sve je u redu.
Pogledaj ovo.
Miki, prestani! Ne znam da plivam!
Ne znam da plivam.
Do! Idemo! Idemo. Ne mogu da dišem.
Miki, preduboko je! - Nije.
Idemo!
Ne mogu da dišem!
Žao mi je. Žao mi je.
Miki, šta si to uradila?
Do! - Žao mi je. Žao mi je.
Nisam to htela! - U redu je. Dobro sam.
Miki! Miki!
Miki!
Molim te! Zašto ne mogu da ostanem? - Do!
Miki!
Do! - Miki!
Do! Ne ostavljaj me!
Gde ideš? - Moram da idem na posao.
Nemoj da ideš. - Ali moram da plaćam kiriju.
Je l'? Možeš se useliti kod mene.
Da, Ok, ali rekla sam ti, ne mogu da razgovaram baš sad, pa...
Da, Ok, čuj... Ne, nazvaću te kasnije.
Ali sad moram da idem. Ok.
Ćao.
Moja tetka. Čak se više i ne pretvara da me voli.
Uvek zove u pogrešno vreme.
A ja ću opet da zakasnim.
Jesi li videla moju torbu? Ok.
Vidimo se večeras. - Ćao.
Halo? - Halo? Miki?
Ne, ovde...
Elinor.
Zdravo. Ovde Do, Domenika Lo.
Do? Oh, Bože moj!
Koliko si dugo u kontaktu sa Miki?
Um... oh, samo nekoliko dana.
A tako.
Elinor? - Da, ovde sam.
Čuj, reći ću Miki da te pozove.
Lepo je opet razgovarati sa tobom.
Dobro veče, Do.
Kako to misliš?
Sve je u redu. Ne brini.
Moram da idem. - Ne, molim te, Do.
Ti si sad Miki.
Molim vas, pustite me da idem.
To je tvoja tajna.
Do? Do?
Danas je moj život počeo ponovo.
To je tvoja tajna.
Ponedeljak, maj,
sedele smo u njenom apartmanu zajedno čitavo poslepodne.
Niko nije razumeo šta delimo.
Subota, 2 jun
On joj ne treba.
Samo joj ja trebam.
Niko me tako ne razume kao ona.
Volim da budem kao ona.
Samo joj ja trebam.
Niko ne razume šta mi delimo.
Ne možeš ovde da spavaš, curo.
Na spratu, kroz dvostruka vrata, prva levo.
Molim vas, napustite vašu sobu do 12, gđice Lo.
Kako si me nazvala? - Gđice Lo.
Zar niste?
Danas je bio drugi slavni dan.
Ne mogu da verujem da želi da provede toliko vremena sa mnom.
Izgleda Ok.
Niko me ne razume kao ona.
Niko ne zna šta delimo.
Ćao. Nemoj da me mrziš.
Žao mi je što kasnim dušo.
Zvaću te Do, Ok?
Vidimo se.
Zdravo.
Oh.
Hvala.
Žao mi je. - Jesi li dobro?
Da, super.
Draga Do.
Mala sitnica. Nadam se da će pomoći.
Elinor.
Draga Elinor.
Bilo je veličanstveno razgovarati sa tobom nakon toliko vremena,
i oduševila sam se kad sam dobila tvoje pismo.
Osećala sam se toliko glupo posle tvog poziva, jer sam želela toliko da kažem,
ali jednostavno nisam znala odakle da počnem.
I mogu ti preneti novosti o Miki.
Ona je toliko zauzeta, nema prilike
da piše onoliko koliko voli.
Kakva je stvar sa tobom?
Moja najdraža Do,
Hvala ti za ljubazno i obzirno pismo.
Bilo je tako prijatno iznenađenje čuti tvoj glas
posle toliko godina.
Izgledaš dobro.
Opušteno.
Oh, vi društvo idete? - Ćao, vidimo se kasnije.
Žao mi je madam. Imate li drugu karticu?
Ja ću to.
Ne glupiraj se, ti si švorc. - Oh, zar zato nikad ne plaća?
Jesam li te dobro čuo? - To je samo nešto što sam pokupila.
Ti si jebeni parazit.
Kako to možeš da kažeš? - Pa, zašto se uopšte petljaš sa njom?
Tebi se jebe za novac, ali tvoji prijatelji su opsednuti njime.
Šta je to sa tobom?
Znaš šta? Moram da idem.
Džejk!
Sledeći put bi bilo fino da se vidimo bez nje.
Pusti to.
Jesi li sad srećna? - Žao mi je.
Žao mi je. Uvek kažeš da ti je žao.
Prečesto to govoriš.
Volim te.
Zaista?
Da li zaista?
Je li to ono što želiš?
Skloni se od mene. - Je li to ono što želiš, Do?
Skloni se.
Jesi li sad srećna?
Izlazi.
Draga Elinor, rekla sam ti da ću ti pisati o novostima kod Miki.
Ona svakako živi svoj život potpuno,
možda i previše ponekad.
Ona i njeno društvo izlaze svake večeri, skoro stalno.
Ne mogu da se pretvaram da nisam zabrinuta za nju ponekad.
Na sreću, videćemo se uskoro
i moći ću da ti se lično zahvalim
za sva ova dragocena leta.
Sa najtoplijim najboljim željama, Do.
Šta se desilo?
Nema više zabeleški u dnevniku.
Ako sam ja Do, zašto si mi onda rekla da sam bila Miki?
Stigla sam ono jutro posle jedne od vaših svađa.
Mogla sam to da ti vidim na licu.
Bilo je jasno da si prešla crtu. Nije više bilo povratka.
Samo što ti to nisi shvatala.
Elinorino zdravlje se pogoršalo, otkad si je zadnji put videla.
Ona je jako bolesna, i u bolnici je.
Žao mi je, ali daju joj još samo nekoliko nedelja.
Želi da je posetiš u Francuskoj odmah.
Obe. Do, molim te spakuj torbe.
Ne, ne slušaj je Do. - Želi da vidi i Do.
Ne možeš joj samo tako naređivati. - Spakuj svoju torbu, molim te.
Ja ne idem. Ona me mrzi.
Ti kučko! - Miki!
Miki, prestani!
Miki!
Samo sam htela do kupatila.
Ne verujem ti.
Jer tvoj mozak je blokirao.
Ja nisam Do.
Ne osećam se kao ona.
Do je umrla u nesreći.
Hvala što si me pozvala.
Pa... o čemu to želiš da razgovaraš sa mnom?
Mislila sam da ti treba malo radosti.
Ne, u redu sam.
Šta, da živiš pod Mikijinom senkom?
Pa, ja ne bih tako rekla. - Izvini.
Samo sam se podsetila kako je meni bilo.
Ne znam kako sam mogla sa njom ovoliko dugo.
Prvo Elinor a onda Miki. - Vas dve nećete prekidati, zar ne?
Ne. Miki je neodoljiva.
Ali ona se uništava. Pripazi da ne budeš povređena.
Ja sam njena prijateljica.
Zato ne želi da me povredi.
Ne, verovatno si u pravu. Samo malo upozorenje.
Pročitala sam tvoje pismo Elionori.
Čitala si moje pismo? - Izvini. To je deo mog posla.
Kako se usuđuješ? - Do...
Znam zašto si se vratila da proveriš Elinor.
Ne trebaš se osećati posramljeno.
Stvarno ne mislim da je ovo bila dobra ideja.
Samo mislim da nije uopšte fer.
Zašto da ne vodimo život kakav zaslužujemo.
Kad mi je bilo 18, radila sam u jednoj od Elinorinih fabrika,
i ona je videla nešto u meni.
Ponudila mi je sve.
Potom je došla Miki.
Duboko dole, ti si kao i ja.
Znaš da bi trebala da imaš bolji život.
Ubedi Miki da pođe na jug Francuske.
To će biti najbolje za obe.
Ja...
Vratila sam se u moj stan.
Pa, kad obe odete tamo, pozovi me.
Mogu ti pomoći.
Pakuj svoje torbe. - Šta?
Treba ti kupaći i pasoš.
Pasoš?
Mislila sam da bi možda mogli da odemo na jug Francuske.
Treba mi predah, a možemo i da vidimo Elinor
Da, ali mislila sam da ti... - Da, predomislila sam se.
Vidi, biće joj drago da dođeš,
možemo odleteti do Pariza, iznajmiti auto
i napraviti živopisnu turu.
Hajde.
Pomoći ću ti da se spakuješ.
Mrzim sebe kad sam sa njom, način na koji deluje na mene.
Zašto se onda upuštaš u to?
Oh...
Komplikovano je.
Džulija me je podigla koliko i ostali.
Po pitanju nekih stvari, Elinor je odustala od mene.
Promeni muziku, di džej.
Pa, šta je Džejk rekao o tome što idemo?
Nisam mu rekla. - Hoćeš li ostati sa njim?
Ako me dovoljno želi.
Mora da si zalutala. Zaustavi tamo.
Hoćeš li uraditi to?
Vau!
Hriste, da si vozila još nekoliko stopa, imali bi...
Sranje.
Vau!
Hajde.
Spremna je. - Hvala.
Zdravo Elinor.
To je Do, Elinor.
Ja nisam Miki.
Ja sam Miki. Ovde sam.
Dobar dan.
Ti mora da si Do.
Dobar dan. Kako ste?
Spava.
Miki! Jesi li dobro? - Ivet! Kako ste vi?
Jesi li dobro? - Dobro je.
Drago mi je što te vidim.
Do, hajde.
Hajde samo da bacimo naše stvari, i idemo pravo na plažu.
Udaraj nogama.
Ruke ispred.
Halo.
Neću ponovo zvati, zato molim te slušaj.
Samo želim da budeš iskrena sa sobom oko toga šta želiš.
Želim nju.
Već ti je jednom uništila život.
Miki je rekla tvojoj majci o aferi tvog oca sa Elinor.
To sigurno mora imati neke veze sa tim što je izvršio samoubistvo.
Miki!
Ne ostavljaj me.
Ona te nikad neće voleti onako kako ti želiš.
To joj nije u prirodi.
Sad me pažljivo slušaj.
Evo šta treba da uradiš.
Gde si se izgubila juče? - Vratila sam se na plažu.
Je l' bilo neke akcije u selu?
Svratila sam do kafića u centru.
U redu, prazna je.
Ja sam na redu. - Ne, ne, ne.
Sranje.
Je li sve u redu? - Jeste, hvala.
Ja ću to.
Do?
Zašto ti toliko treba? Zabrinula si me. Je l' nešto loše?
Ne. Samo sunce. Zaslepelo me je.
Želela bih da sunce može da stane tamo
ida se više ne pomera.
Onda bih samo ležala ovako, zauvek.
Šta je sa tobom, Do?
Razmišljaš li o budućnosti?
Bože, previše je toplo da se razmišlja o bilo čemu.
Ni ja ne volim da razmišljam o njoj.
Hoćeš li da izađemo večeras? Neki lik pravi žurku na brodu.
Koji lik? Prijatelj? - Ne znam. To je samo neki lik.
Treba da naučiš da plivaš.
Hajde. Idemo na brod. Hajde!
Idemo na brod. Ideš li i ti? - Da. Idete li vi?
Aaaa, mislila sam da imaš veliki brod.
Pa, to je njegov brod, - oh.
Ne moramo ga zvati ovamo, zar ne?
Šta radiš ovde? - Miki, žao mi je.
Imam neke loše vesti o tvojoj tetki.
Preminula je juče.
Završila je, Hajde.
Sada je tiha.
Kaži mišta da radim.
Ne ovde.
4 jula, na tvoj rođendan,
izaći ćeš na večeru, imati malu proslavu.
Posle svega, to će izgledati normalno. Te noći će se desiti.
Tvoj plan neće nikad uspeti.
Požar će načiniti mnogo štete, i pretpostaviće da je bio bojler.
Nikada neće otkriti otvorenu cev za gas.
Ako umrem, zaslužila sam to.
Treba da upališ vatru u 1:00 a. m.
Moramo uskladiti vremena, tako a ja budem prva koja će stići.
Nikad se nećemo izvući sa ovime.
Šta je sa Ivet? Ona će me prepoznati.
To neće biti moguće.
Otići ćemo u Švajcarsku.
Oni su vrlo diskretni. I imaju najbolje estetske hirurge.
Šta ćeš da kažeš?
Ti ćeš biti Miki.
Želiš da promenim svoje lice?
Znam.
Ali vredeće to.
Ponekad ti se ukaže šansa,
I ako je zgrabiš u tom trenutku, možeš promeniti zauvek svoj život.
Ako je propustiš... prošla je.
Pođi sa mnom.
Vidi. - Hriste, prekinule smo sa tim.
Ja ću da vozim. - Ma pusti kola. Hajde.
U redu, samo jednu. - Ok.
Spremna?
Da, idemo.
Ne, ne čini me...
Možemo li da pođemo sad? - Pa tek je počelo ovde.
Stvarno? To je već treći put da je počela tu priču
i sigurno neće biti smešnija.
Ok, pet minuta.
Molim te.
Ok.
A tvoje!
Hajde, dođi u krevet.
Uspelo je, bolje nego što sam očekivala.
Tvoje jadno lice, bilo je neprepoznatljivo posle pada.
Ali čak ti je i to išlo u prilog.
I amnezija... - Oh, moj bože.
Šta sam uradila? Kako sam mogla da se upustim u ovo?
Do, smiri se. - Idem u policiju.
Zašto? Dobila si sve što si ikada htela.
Nisam ovo želela.
Nisam želela ovo. - Stara Miki je preminula.
Sad si ti Miki.
A ako ti advokat veruje, a hoće,
verovaće ti svi.
Vratićemo se Elinrinim na jugu Francuske.
Sačekaćemo čitanje testamenta.
Evo nas. Sad si bezbedna.
Ko si ti?
E- Tip iz 1963.
To je lepota, zar ne?
Kupio bih ga od tebe, da imam ušteđenih 100.000 eura.
Ali, onda, tebi ne treba novac,
Uđi unutra. - Šta ti hoćeš?
Da ti ispričam priču.
Ovo je privatna plaža.
Idem na plivanje.
Ustvari, nisam ovde zbog sunca.
Znam zbog čega si ovde.
Tvoja prijateljica je svratila u kafić.
Zainteresovao sam se kad je htela da pozove Englesku.
Izvinite. Htela bih da pozovem Englesku.
Izgubili ste svoj telefon? - Kako ste pogodili?
Slušao sam je.
Ona ti je već jednom uništila život.
Kakve to veze ima sa mnom?
Imale su neku vrstu plana.
Protiv tebe.
Zapisala je nešto na blokčetu.
Upamti. Kupatilo na spratu.
Klarisa.
Prazno je.
Pritisnula je jako kad je pisala.
Piše...
Klarisa, kupatilo na spratu.
Koliko?
Hiljadu?
Nađimo se na trgu, sutra u 11:00.
Juče si izlazila napolje.
Vratila sam se na plažu.
Je l' bilo neke akcije u selu? - Bila sam do kafića u centru.
U redu, prazna je.
Ja sam na redu. - Ne, ne, ne. Idem.
Do?
Zašto ti toliko treba? Zabrinula si me. Nešto nije u redu?
Ne. To je samo sunce. Zaslepelo me je.
Ovde je 500.
Gde je ostatak?
Ako je ono što imaš da kažeš interesantno, dobićeš ostatak.
Sve što treba da urade je da otvore cev
i u zatvorenoj sobi, sa otvorenim plamenom...
Gde je ostatak mog novca?
To je bio ostatak.
Sretan si što si me probao. Vredim mnogo više od toga.
Ne trebaš mi više.
Duguješ mi.
Treba da naučiš da plivaš.
Zašto bih ti verovala?
Imali smo dogovor, ali ti si je ubila.
Pa, dogovor je sad drugačiji, i želim više novca.
Pusti me. Molim te.
Nisi u poziciji da se cenkaš.
Koliko želiš?
100.000.
100.000?
Ok.
Samo upamti. Jedan telefonski poziv će te dokrajčiti.
Sećaš li se šta ti se desilo?
Miki, to je tvoje ime.
Sećaš li se?
Gđice Lo.
Je li?
Miki, to je tvoje ime.
Dobro veče, Do.
Ko sam ja?
Domenika... Miki... Do.
Saznali su.
Momak iz kafića, kaže da je sve čuo.
Kako je mogao? - Ne znam.
Ivet je izgleda pronjuškala malo okolo.
Šta si mu rekla?
Pa, nisam mu rekla istinu. - Istinu?
Nisam mu rekla da ste vi udesili sa Do da ubijete Miki.
Tek tako.
Sutra je Miki 21 rođendan.
Naći ću se sa Čansom u Londonu,
i konačno ćemo pročitati testament.
Žao mi je što nisam video Miki.
Odmor joj čini dobro.
Iznenadio sam se da vi niste određeni za izvršioca
ili pak benefitora.
Možda vam je već dala proviziju.
Imam jedan aranžman ovde, već neko vreme.
Skromna penzija.
Nisam mu rekla istinu. - Istinu?
Nisam mu rekla da ste vi sa Do sredili da ubijete Miki.
Samo...
Nije bilo promena u testamentu, sačinjenom pre 5 godina,
samo se ovo, poslednji detalj, treba otvoriti na Mikijin rođendan.
Sretan rođendan Miki, uzgred.
Gde je moj novac? - Dobićeš svoj novac.
Hajde da se provozamo.
Tvoj je ako budeš ćutao o svemu.
Rekao si da vredi 100.000.
Možeš ga prodati ako hoćeš.
Džulija?
Halo? Džulija?
Jesi li tamo?
Džulija?
Ima li nekog ovde?
Halo?
Stara dama je imala zadnju reč.
Nikada to ne bih pogodila.
Kako to misliš?
Sve je ostavila tebi.
Meni? - Tebi.
Ostavila je sve Domeniki Lo.
Sve ovo uzalud.
I Miki je mrtva. - Miki zna, Džulija.
Ne.
Ne, ona ne zna ništa.
Do, ne bi bila ovde da ona zna.
Ona...
Ona bi te sprečila.
Ne možeš...
Ne možeš biti Miki. - Gotovo je.
Snimila sam tvoje priznanje ubistva. Poslala sam traku Čansu.
Pusti me! Ne mogu da dišem!
Tako mi je žao.
Pobegni.
Pođi sa mnom.
- N! Ne!
Ne!
Beži, Miki!
Beži!
Do, pođi sa mnom
Beži! Beži!
Ja sam Miki! Ja sam Miki!
MITAR PRIVATE COLLECTION