<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>
Превод и субтитри: Александър Кръстанов и Владислав Владев
Къде отивате?
Помощ!
Насам!
Хей, ти! Бягай!
Изчезвай!
Това е бомбардировач B-29. От товара му не може да се избяга.
Яшида!
По-добре ти ела тук.
На твое място бих побързал.
Бягай! Веднага!
Залегни!
Не, чакай! Чакай!
Още не е безопасно.
Събуди се. Събуди се.
Къде беше?
В Нагасаки. - Толкова назад?
Ти си тук? - Разбира се.
Ще останеш ли?
Знаеш, че не мога. - Джийн, ужасно съжалявам.
Знам.
Никога няма да нараня теб или някой друг. Дадох обет.
Тържествен обет ли?
Присмиваш ли ми се?
Твърде късно е.
Не! Не, Джийн!
Не, моля те!
Не можеш да избягаш. - Не, не!
Не можеш да се скриеш. - Не, Джийн! Не!
Пиши го на сметката ми. Благодаря, скъпа.
Взе ли ги? - Да.
Момент, Еди, взехме ги.
Какви ги вършиш? - Почти му откъсна крака!
Не си ловец, нали?
Вече не.
Какво, по дяволите...
Не ме карай да го правя.
Сигурно беше три метра и половина.
Чухме само пукане на клони.
После ни се нахвърли.
Докопа Райли и го изкорми. После Еди.
Разкъса палатката, обърна снегомобила като играчка.
Теб ли е нападнало гризлито?
Аз оцелях.
Смятам да го черпя едно.
Как се казвате, господине?
Лоуган.
Това е отровна стрела, за която чух, че била нелегална.
Питай ме къде я намерих.
Питай ме.
Къде я намери? - Интересен въпрос ми задаваш.
Извадих я от гърба на гризлито.
Улучилият го не е имал смелостта да го избави от мъките му.
Вместо да умре от смъртоносна доза,
кръвта на мечката бавно се е отравяла, докато я подлуди да убие пет души.
Не знам за какво говориш. Аз не слагам отрова на стрелите си.
Значи няма за какво да се тревожиш.
По дяволите.
Заболя ме.
Съжалявам, Джийн.
Не бих си губила времето с тях.
Така или иначе повечето от тях скоро ще умрат.
Трима след една седмица. В същия пикап.
Този меч е на стотици години. Наречен е Данзан,
на името на първия самурай, който го използвал.
На японски Данзан означава "разделител".
Направен е да разделя главата и крайниците от тялото.
Ето така.
Паркирала съм отзад.
Влизай.
Съжалявам, под наем е.
Коя си ти? - Аз ли? Юкио.
И?
От една година те търся.
Защо? - За да ти дам това.
Работодателят ми искаше да ти го дам.
Кой е той?
Господарят Яшида.
Казва, че ти принадлежи. И че с него изплаща стар дълг.
Господарят Яшида умира.
Иска да ти благодари, че си му спасил живота преди много години.
Знае, че си...
...зает човек.
Но настоява да се сбогувате лице в лице.
Къде е той? - В Токио.
Няма да ходя в Япония.
Ще е проява на неуважение да отхвърлиш тази молба.
Извинявам се на г-н Яшида, но няма да ходя в Токио.
Имам си работа. - Не се извинявай.
За мен е чест да се запозная с Върколака.
Вече не съм него, разбра ли?
Интересно. Защо отиде в бара, ако не от чувство за справедливост?
Не знам. - Мисля, че знаеш.
Спри. - Ти си воин.
Не съм. Спри. - Воин си.
Спри веднага! Веднага!
Ти си воин. И търсиш това, което всички воини търсят.
И то е? - Достойна смърт.
Край на страданията ти.
Кой казва, че страдам?
Страда човек, който през всяка нощ от живота си има кошмари.
Един ден.
Сбогувам се с г-н Яшида и веднага се връщам.
Добре.
Ще летим 15 часа в зависимост от вятъра.
15 часа?
Не обичаш да летиш? - Напротив, обожавам.
Кузури?
Какво означава тази дума? - Чудовище.
Не изпитваш никаква болка. - Напротив, огромна дори.
На каква възраст си? - Дълго време мина.
Много войни. Разбираш ли?
Сражавал съм се в твърде много войни.
Почти пристигнахме.
Значи можеш да виждаш в бъдещето?
Мога да чета карта.
Каза, че знаеш бъдещето на онези нещастници в бара.
Знам, че ще умрат.
Всички някога ще умрем.
Каза, че ще умрат в пикапа след седмица.
Ако си права, значи имаш голяма дарба.
Не всички имаме нокти.
На този самолет ли ще умра?
Не. Не на този самолет.
Нека светлините не те заблудят. Дните в Япония са мрачни.
Някои вярват, че когато Яшида се разболя,
сянка се спусна над нас. - Смятате, че е бог.
Не, човек е. Само че е велик.
След войната помогна да се изгради нацията.
Семейният му бизнес стана най-големия в Япония.
Да не са ти дали лист за наизустяване? - Дължа на господаря живота си.
Не бъди задник.
Тежко въоръжени са. - Имаше нападения.
Опити за отвличания и убийства.
От кого? - Японската мафия. Якудза.
Напоследък стават все по-силни, а правителството губи влияние.
Метална става.
Твърде са малки. Малки са.
Последвай ме.
Кои са тези?
Шинген - синът на господаря Яшида.
Добър е.
Не е зле.
Какво стана с лошото момиче?
Господарят Яшида е традиционалист.
С едното око гледа в миналото, а с другото - в бъдещето.
Това е Марико. Внучката му.
Марико!
Какво не е наред?
Не отговаряш на съобщенията ми.
Не мога да говоря сега.
Напротив, можеш.
Кой е този пещерняк?
Това е мъжът, който дядо ме прати да намеря.
Не може да влезе така.
Шизу и Саки ще те дезинфекцират.
И ще те обръснат. - Как пък не.
Влизай във ваната.
Влез във ваната!
Сериозно ли?
Да, добре.
Чакайте, това го мога и сам.
Какво?
Изглеждаш добре. - Чувствам се насилен.
Пригответе още два супресора за господаря Яшида.
Измерете му кръвното налягане.
Кузури, не си се променил.
Но не се учудвам.
Доктор Грийн. Оставете ни, моля.
Имате само пет минути.
Онколожката ми. - Бива я.
Остави. Късно е вече за това.
Дълги години исках да ти благодаря, че спаси живота ми.
Все пак ти се отнесе добре с мен.
Не само с мен, но и с много други хора.
Картината изобразява родното ми село.
Обрисува смелостта и уменията на "черния клан".
Воините нинджи. Служат на рода ми от седем века.
Не те повиках, само за да ти благодаря, Лоуган.
Исках да ти се отплатя...
Да ти предложа нещо, което никой друг не може.
Дар, равен на живота, който ми даде. - Нямам нужда от нищо.
Не представлява материален предмет. Безсмъртието може да бъде проклятие.
Не ти е лесно да живееш в безвремие. Загубите, които си преживял...
Човек може да загуби всякакъв смисъл в живота,
и да се превърне в "ронин".
Самурай без господар.
Мога да те избавя от вечността и да те направя смъртен.
Това, което ми причиниха, не може да бъде променено.
Няма невъзможни неща за корпорация "Яшида".
Смятаме, че способността ти да се лекуваш може да се прехвърли.
Да се прехвърли? - На друг човек.
Страдал си достатъчно, Лоуган.
Объркан съм. Дойдох да се сбогувам със старец, когото познавам отдавна.
Аз съм този старец.
Не бях готов да умра тогава, нито съм готов да умра сега.
Но ти си готов, нали?
Предлагаш ми да ме убиеш? - Не, не веднага.
Ще живееш дълъг и обикновен живот.
Ще се влюбиш, ще имаш семейство, ще остарееш...
като един ден ще умреш от дълбока старост.
Възможно е.
Да, виж... Радвам се, че се видяхме. Съжалявам за болестта ти.
Моля те, Лоуган. Трябва да живея.
Страхувам се за семейството си. Страхувам се за това, което създадох.
Достатъчно. - Моля те, Лоуган.
Тръгвайте си. - Искат да я убият.
Кого? - Внучката ми Марико.
Тя е съкровището ми. Трябва да я защитя.
Не ти трябва моята способност.
Кузури? Кузури!
Господарю Шинген, баща ви иска да говори с вас.
Крайно време беше.
Трябва да говоря с баща си, преди да отиде при дядо ми.
После ще говори с теб, Марико. - Татко! Трябва да го видя сега!
Не сега, Марико!
Внимавай! Тук е хлъзгаво.
Пусни ме! - Спокойно.
Приключихме ли?
Пусни ме.
Искал само да се сбогува, а?
Заедно ли сте израснали? - Да.
Но не сте сестри?
Не сме сестри.
Господарят Яшида ме намери, когато пътуваше на изток.
Водеше Марико да види завода, който строеше.
Аз ровех в боклука, за да намеря нещо за ядене.
И просто са те взели вкъщи?
Марико винаги трудно се е сприятелявала.
Ще се погрижа самолетът да е готов за утре. Ще спиш тук.
Не бъди толкова натъжен, Шинген.
Ще умра все пак. - Ще бъда в кабинета си.
Не ми е никак лесно да го изрека.
Но за нас никога не е било, нали?
Опитвах се, татко. - Даде най-доброто от себе си.
Винаги си бил моят очакван бъдещ наследник.
Последните няколко години бяха тест за теб, давайки ти по-голям контрол.
За мен беше чест. - Осъзнавам, че бе грешка.
Едва не срина компанията ми.
Когато си отида, друг ще заеме мястото ми.
Татко, съжалявам, ако съм те разочаровал...
Нека не се обиждаме взаимно. Не си този, който ще оглави "Яшида".
Не може да вкараш някой външен. - В това си прав.
Това никога не ще се случи.
Безсмъртието може да бъде проклятие.
Кузури... Не те ли боли, Кузури?
На колко си години?
Интересно предложение.
Какво си мислиш, че правиш, та отказваш на стареца?
Нали искаше да бъдеш с мен? - Ела тук.
Отиде си.
Не успях да го предвидя.
Кой е онзи до Марико?
Казва се Нобуро Мори - министър на правосъдието. Изгряваща звезда.
Годеник е на Марико.
Поклони се.
Поклон.
Господарю Шинген, това е г-н Лоуган. - Знам кой е.
Баща ви беше добър човек.
Често казваше същото и за вас.
Винаги е бил запленен от вида ви.
Знаеш ли защо прати Юкио да те доведе?
За да се сбогуваме.
Вече се сбогувахте.
Време е да се връщаш в пещерата си.
С кого още искаш да се запозная?
Кълна ти се, господарю Яшида...
да бъда бдителен
и да отдам живота си в защита на Марико.
Бронята е принадлежала на "Шируба самурай" - Сребърния самурай.
Той ще бди над стареца вовеки.
Лоуган?
Нещо не е наред.
Остави ме.
Лоуган?
Лоуган!
Кузури...
Да изчезваме! Хайде, тръгвай!
Юкио! - Марико!
Марико!
Бягай! Бягай!
Тук! Насам!
Ела тук! По-бързо!
Хайде! Тръгвай!
Движи се!
Кървиш, имаш нужда от помощ. - Не спирай.
Благодаря ти за помощта. - Онези бяха от Якудза.
Добре съм. - Защо те преследват?
Ще се оправя и сама. Отиди се прегледай при лекар.
Екстра.
Това е влак-стрела, нали? - Казах ти, че нямам нужда от теб.
С колко се движат - 500 км/ч?
Тази подла атака е дело на Якудза.
Реагират на усилията ми да разоблича организираната престъпност.
Излязоха през северната порта.
Придружаваше я непознатият.
Къде е твоят приятел гаджин?
За последно го видях да защитава дъщеря ти.
Ти си просто играчка, другарка на едно подрастващо дете.
Не забравяй това.
Хайде.
Къде отиваме, Марико?
Накъде сме се насочили?
Ще сляза на последната гара. Семейството ми има къща на юг.
Глупава идея.
Не се обиждай, но ще те потърсят там.
Не и там.
Искаш да си сама, разбирам. - Наистина ли?
О, да, повярвай ми.
Само че, ако те оставя, няма да преживееш деня.
Не можеш да се правиш, че всичко е наред, когато не е, принцесо.
Освен ако не искаш да умреш. В такъв случай планът ти е идеален.
По дяволите.
Какво ми става, мамка му?
Какво ти се е случило? - Трябва да вървим.
Трябва да намерим безопасно място. - Не разбирам.
Как разбра, че са Якудза? - Бяха като онези от храма.
Как научи, че ме преследват? - Трябва да се махнем от улицата.
Млъкни! Слушай! Познаваш града. Къде е центърът?
Право напред.
Къде е хубавата част на града? - Осем пресечки натам.
Добре. Ще останем тук.
Хайде.
Това е любовен хотел. - Какво?
Хотел за влюбени.
За двойки.
Сега разбра ли?
Дайте ни две съседни стаи на един етаж.
Една до друга.
Съседни. На един етаж.
Какво каза?
Че няма свободни съседни стаи.
Пита дали предпочитаме "Подземието", "Лекарския кабинет",
или "Мисията до Марс".
Ще свърши работа.
Излитаме. Корабът излита.
Точно като вкъщи.
Къде мислиш да спиш?
Не мисля.
Доста кръв ти изтече.
Мислех, че вече си спрял да се правиш на герой.
Онези се опитаха да я убият.
Отпусни се.
Не е трудно да умреш.
Ела при мен.
Лоуган. Пази се.
Имаш ли да кажеш нещо, преди да умреш, гайджин?
Това е Миеко от рецепцията и внукът й Хидуши.
Доктор ли е? - Да кажем, че е.
Ветеринар е.
Студент.
За големи животни.
Благодаря.
Може да си го порязал един-два пъти, докато те зашиваше.
Добре, добре.
Благодаря ти.
Досега не съм се нуждаел от това. - От какво? Помощ?
Онази лекарка, която помага на дядо ти, коя е?
Запозна се с нея миналата година, когато беше на лечение в Америка.
Дядо ти ми каза, че безсмъртието ми може да бъде отнето - да се прехвърли.
Не се възстановявам както преди.
Направи ми нещо.
Блонди!
Колко? Колко?
Накара ме да чакам два часа. Нямаш никакво уважение към мен.
Значи не си ги намерил?
Не си играй с мен, кучко. Ще те убия.
Ако можеш да ме накараш да изпитам нещо, Харада, би било чудесно.
Мога да ти разпоря устата, преди да изречеш още нещо.
Помолих те да направиш едно нещо, дребни човече...
Доведи ми мутанта. - Не работя за теб, а за...
Работиш за Яшида, разбрах те.
И все пак не можеш да изпълниш предсмъртното му желание.
Само ако можеше да разбереш колко си се провалил.
Къде е Лоуган? Не съм приключила с него.
Мутантът има невиждани способности.
Сега е просто човек. Плътта му е слаба.
Аз го отслабих. Потиснах силите му, за да го заловим.
Разбра ли? Мен трябва да уважаваш.
Намери го преди Якудза.
Ще слезем тук.
Къде сме?
Близо до Нагасаки.
Това е мъжът от погребението, стрелецът.
Гадже ли ти е? - Това е Харада.
Заедно с него веднъж станахме шампиони на селото.
Той с лък, а аз с ножове.
С Харада планирахме да се оженим. - Какво ви попречи?
Дядо. Каза, че трябва да чакаме, докато навършим 15.
От планината и от морето.
Да оставиш клечките изправени е лоша поличба.
Напомня за горене на тамян на погребение.
Всичко има скрито значение.
Онази нощ в къщата, когато бяга в дъжда... За какво беше всичко?
Дядо ми умираше.
Знаеше, че ще умре.
Бил е болен от дълго време. - Не от смъртта му се боях.
А от какво?
Какво ти каза онази нощ?
Марико, защо баща ти те удари?
Опитах се да го предупредя. - За какво?
Какво ти каза дядо ти?
Каза ми, че...
След три дни, когато отворят завещанието му...
...ще стана най-влиятелната личност в Япония.
Даде всичко на мен.
Компанията?
Не съм я искала.
Знаеше го.
Не разбирам защо я оставя на мен.
Баща ми винаги е мечтаел за нея.
Именно за това.
Ами годеникът ти, Ностромо?
Нобуро. - Той знае ли за това?
Не.
Защо се омъжваш за него?
Прилича ми на негодник.
Баща ми уговори брака ни миналата година.
Какво? - Ще му даде достъп до политиката.
Да не се подчиня на баща си означава да го опозоря.
Не очаквам да разбереш.
Все пак не си японец.
Островът ни е дълъг и тесен.
Влаковете се движат само в две посоки.
Уверявам ви, господарю Шинген, подчинените ми правят всичко възможно.
Значи са идиоти. Само ми губите времето.
Трябва да се погрижа за делата на баща ми.
Вървете и я намерете!
Кажи ми, че имаш по-добри новини от информаторите си.
Ще отворят завещанието след три дни. - Времето ни изтича.
Скоро ще стане, надявам се.
Изпращам хора на юг. Там намерихме телата.
Щом Якудза са влезли на погребението, са разполагали с някой вътрешен.
Няма да ме открият тук.
Не си в безопасност. Ще дойда при теб.
Ще те проследят. - Моля те.
Изчакай няколко дни. Не ме мисли. Лоуган е при мен.
Ранен е, Марико. - Марико?
Ще се погрижа. Ще затварям. - Марико? Марико?
Марико?
Пътят е препречен от паднало дърво. Ще ни трябва помощ да го преместим.
Добре ли си?
Изморих се.
Нуждаеш ли се от нещо? - Не.
Това ще ти възвърне силите.
Време е.
Какво? - Моля те, вземи го.
Благодаря ти.
Не, трябва да го държиш с две ръце.
Японският меч се държи с две ръце.
Така добре ли е? - Да.
Красив е, Яшида.
Не мога да го приема. - Моля те.
Благодаря ти.
Пази го. Пази го вместо мен.
Един ден ще дойда за него.
Време е.
Бях на това място, когато пуснаха бомбата.
Така се запознах с дядо ти. Скрихме се тук.
Слушала съм историята неведнъж.
Дядо казваше, че случилото се е доказателство,
че всичко по света намира покой.
Рано или късно.
Човек би могъл да понесе каквото и да е.
Вероятно и ти също.
Не спиш спокойно. Бълнуваш.
Коя е Джийн?
Да се прибираме. Ще вали.
Ще направя чай.
Облечи го.
Не се носи така.
Трябва да бъде вързан като на истински самурай.
Дядо ти ме нарече "ронин" - самурай без господар.
Бил съм обречен да живея вечно...
...без смисъл в живота си.
Прав ли беше? - Да.
А все още ли е?
Какво си мислиш, че правиш?
Няма да свърши никак добре.
Губиш всички твои близки.
Кузури...
Знаеш ли какво означава?
Животно.
Страховито животно с дълги нокти и остри зъби.
Не изпитващо страх.
Като малка имах кошмари.
Будех се и тичах при родителите си. Баща ми много се ядосваше.
Казваше ми: "Върви и посрещни страховете си."
Дядо ми беше различен.
Разказваше ми истории за кузури - неговия приятел.
Този, когото срещнал на дъното на кладенеца.
За него кузури беше вълшебен и беше спасил живота му.
Казваше, че кузури ще бди и над мен, докато спя нощем.
Коя е Джийн?
Като теб ли е?
Какво се е случило с нея?
Мъртва е.
Аз я убих...
...а с нея и кузури.
Лоуган.
Марико?
Марико? Марико!
Лоуган!
Марико! - Лоуган!
Къде я отведоха? Отговаряй! Къде, боклук такъв?
Нищо няма да кажа, гайджин.
Няма да проговоря.
Кой те нае?
Отведи ме при Нобуро.
Лоуган... - Да тръгваме.
Трябва да ти кажа нещо. - Нямаме време за празни приказки.
Изчакай в колата. - Лоуган.
Какво? - Видях те как умираш.
Моля? - Видях те да умираш.
Кога? Сега ли? - Преди известно време.
Само че не успях да видя всичко. Все едно гледаш през ключалка.
Но аз никога не греша.
Виждам само един отрязък от живота на човек - неговата смърт.
Видях твоята смърт.
Какво точно видя?
Лежеше по гръб. Навсякъде имаше кръв.
Държеше в ръка собственото си сърце.
Нямаше пулс. - Нямам време за глупости.
Още на пет знаех как ще умрат родителите ми.
След това го видях отново от задната седалка на колата.
Погледни ме.
Доста хора се опитаха да ме убият, но аз все още съм на този свят.
Само че сега е различно, нали?
Могат да те наранят и убият.
Изчакай в колата.
Казах да чакаш в колата. - Ще ти трябва помощ.
Мисли на мен като за свой бодигард.
Отивайте си.
Ти оставаш.
Наречи ме старомоден, но годежа за нищо ли не го броите?
Министър на правосъдието съм! Знаеш ли какво ще ти се случи?
Мислиш, че ще ме сплашиш по червени боксерки?
Давам ти право на десет думи.
Десет, за да ми обясниш защо ти - министърът на правосъдието -
пращаш Якудза да убият годеницата ти.
Не ми ли хареса отговорът ти, политаш през прозореца.
Нямаш ни най-малка представа какво се случва тук...
Колко думи бяха? - Девет.
Остава ти само една.
Наистина ли?
Шинген. Шинген.
Продължавай.
Откакто се разболя, старият Яшида пръсна милиони по доктори.
Трупаше адамант в лабораторията си на север.
Опитваше се да удължи живота си. Докара компанията си до фалит.
Беше обсебен от теб.
На разбираем език!
Шинген се опита да запази доброто му име.
Криеше задълженията от стейкхолдърите и борда.
Стараеше се да бъде добър син и в замяна на това да получи награда.
А старецът оставя всичко на дъщеря му. - Научи ли Марико, ще го уволни.
Тя не би се съгласила на сватбата след като прочетат завещанието.
Не би се омъжила за мен. - Сериозно? За добряга като теб?
Шинген ми обеща състояние, ако го подкрепя.
А ти прати хора да убият дъщеря му?
Политическата кариера не трае вечно. - Много си прав.
Почакай, не! Искаше истината и ти я казах!
Не ми допадна.
Откъде знаеше, че долу има басейн? - Не знаех.
Известно ли ти е, че в колежа учих биология?
Генетика.
Определени гени прескачат през поколение.
Рецесивните гени.
Очите, косата, талантът.
Нравът.
Всяко дете не получава същите гени.
Баща ми виждаше съвсем малко от себе си в мен.
Докато при теб - все едно се оглеждаше в огледалото.
Как го убеди да ти остави контролния пакет
на най-голямата корпорация в Азия?
Побъркал си се! - Не, най-накрая отворих очи.
Убиеш ли ме, ще изгубиш и малкото си останало достойнство.
Не се страхувай, Марико. Не желая да те наранявам.
А само да ти помогна да сложиш край. Мутантът ти попречи миналата седмица.
Не съм искала да умирам, татко.
Не се бой, Марико.
Ела с мен. - Какво става?
Нещо, каквото не може да си представиш.
Ти? - Да, аз.
Прощавай, че ви прекъснах, но дъщеря ти ми трябва жива.
Какво си ти? - Химик, нихилист, капиталист...
Мутант.
Пепелянка.
Къде е охраната?
Якудза.
Шинген!
Лоуган.
Ела и си я вземи.
Това място... Къде се намира?
Родното място на господаря Яшида.
Компанията построи лаборатория в планината.
Колко далеч е? - 500 км оттук.
Трябва да го извадя от мен. - Как?
Недей, Лоуган. Видях смъртта ти. Никога не греша.
Невинаги. Не позна за стареца. - Умираше, държейки сърцето си.
Не мога да я оставя на главорезите, но това нещо вътре ми пречи.
Ще умреш, Лоуган. - Ако така е писано.
Чуй ме, Лоуган. Недей!
Най-добре не гледай. - Изслушай ме, моля те!
Чуй ме! Лоуган!
Отдръпни се! - Стой далеч от него.
Уби господаря ти. Обезчести сестра ти.
И все пак си на негова страна?
О, не... Нищо не виждам.
Винаги ще си останеш едно просяче. - Полудял си.
Лоуган!
Лоуган? Лоуган!
Не наранявай приятелите ми.
Къде е Марико? - Онази кучка пепелянката я отведе.
Бяхте фикс идея за баща ми.
Мутациите са божия грешка!
Като теб и нея. Съсипахте този дом.
Опита се да убиеш дъщеря си. Живей с тази мисъл.
Що за чудовище си? - Върколакът.
Сбърках за теб. - Казах ти.
Дай да погледна раната. - Нищо работа.
Благодаря ти.
Капан е, Лоуган.
Защо ме доведе на това място? Какво криеш от мен?
Съвсем скоро ще узнаеш.
Добре дошла, Марико.
Всичко е наред. Тя също служи на дома Яшида.
Служи единствено на себе си. Зарази Лоуган.
Ами дядо ми? Него с какво зарази?
Изпълних предсмъртното му желание. Помогнах му да намери покой.
Сега е твой ред.
Добре ме чуй, мутанте. Марико не бива да пострада.
Косъм няма да падне от главата й, стига да си свършиш работата.
Лоугън скоро ще бъде тук, трябва да се подготвим.
Да го примамим тук е лесно, но да го заловим...
Подготвени сме. Не се е сблъсквал с черния клан.
Да... Натопи стрелите си в това.
Няма да го убие. Ще го забави.
Задръж си отварите. Не представлява предизвикателство за нас. Слаб е.
Добре.
Когато се провалите, нека бъде у теб.
Добре ли отпочина?
Не знам как си заблудила Харада или дядо ми...
Успокой се. Дядо ти сам ме откри.
Сега аз съм главата на този дом.
Защо си смяташ така?
Кое те кара да си мислиш, че старецът те е избрал?
Защото си силна, или защото си немощна?
Дошъл си да се биеш. Безсмислено е.
Слаб си. Превъзхождаме те на брой.
Черният клан защитава дома Яшида в продължение на 700 години.
Само толкова хора ли си довел?
Ще я спася.
Благодарни сме, че опази Марико,
но трябва да направиш още една саможертва за семейството й.
Върви по дяволите, хубавецо.
Юкио, бягай!
Лоуган.
- Кейла!
Обичам те. - Кейла!
Марико!
Джийн. - Спаси ме.
Отпусни се. Няма смисъл.
Къде е Марико? Къде е?
Къде ли е? Още ли я желаеш?
Колко мило. Впечатляващ е, нали?
Направен е от адамант, също като теб.
Разбирам те, Лоуган. Разстроен си.
Знам, че е тук! Искам да я видя!
Искаш отговори. - Само един!
Друга причина, заради която ме наеха, беше моята дискретност.
Не се и съмнявам.
А също и уменията ми да комбинирам биохимия и метафизика.
Силните токсини са мой специалитет.
Също така съм имунизирана за всички отрови познати на човека,
както да съм неподатлива на други отрови като мен.
Слушай ме внимателно, отровна кучко!
Свали ми оковите и ще те видим от какво си направена.
Ноктите - вече може да започваме.
Изпитваш чувства към него, но трябва да ги загърбиш.
От рода Яшида си. - Тя предаде дядо ми.
Ти също! - Не, Марико.
Израснахме заедно. Довери ми се.
Пусни ме при него. Лоуган ми спаси живота.
Забрави за него, Марико.
За мен също не е лесно, но изпълнявам желанието на дядо ти.
В тялото ти имаше токсин, който потиска способностите ти.
Успя да го извадиш, не го очаквах.
Пепелянката е зла. Двамата го знаем.
Нейният край ще дойде... Такъв, какъвто дядо ти искаше за нея.
Силен си. Притежаваш голям кураж.
Само че това не ти е от полза сега.
Довери ми се. Толкова ли е трудно?
Писано ни е да бъдем заедно. Все още е възможно.
Може би.
Не!
Пълна лудост е.
Да бягаме.
Не спирай! Бягай!
Хайде!
Ела, Марико! - Не, бягай!
Бягай, Марико!
Не!
Работи, де!
Не това е начинът.
С две ръце.
Ей, друже!
Харада.
Съжалявам.
Сега ще умреш. - Днес не е моят ден.
Не бъди толкова изненадан, Лоуган.
Благодарение на теб оцелях при Нагасаки.
Несъмнено ще оживея и след това.
Успокой се, няма да трае дълго.
С д-р Грийн чакахме момента.
Само тази броня ме поддържа жив.
Създадохме я, за да ме направи силен и да взема това, което ми отказваш.
Ще прехвърля твоята способност в тялото си.
Наследството ми трябва да се запази.
Бъркаше се, като си мислиш, че безконечен живот не ще има смисъл.
Само в него има смисъл.
Дръж се. Остава още малко.
Покоят, който търсеше... Наградата си.
Ще ти даря смъртта, за която така копнееше.
Усещането... да бъдеш непобедим.
Като теб.
Ти си чудовище.
Марико, това съм аз. Дядо ти.
Погребах дядо си.
Извика ме да се сбогуваме, нали?
Сбогом ти.
Добре ли сте?
Лоуган.
Ти дойде. - Разбира се.
Ще останеш ли? - Не мога.
Напротив, можеш.
Нали го искаше?
Вече не.
Тук съм съвсем сама.
Ти ме изпрати тук.
Нараняваше хората, Джийн. Трябваше да го сторя.
Обичам те, Джийн.
Винаги ще те обичам.
Единствено ти ми остана.
Пази се, сестричке.
Да се надявам ли изобщо, че ще се видим скоро?
Остани.
Не мога, принцесо. Аз съм войник, който се кри дълго.
Тази вечер в предаването. Марико Яшида.
Семейство Яшида прескочи поколение и предаде властта на компанията
на Марико Яшида, след като дядо й я създаде и разви.
Целта на всяка корпорация е печалба,
но "Яшида" вярват, че могат да работят за обществото...
Реши ли вече? - Какво?
Марико каза, че може да идем, където пожелаем. Само кажи.
Какво си мислиш, че правиш?
Аз съм твоят бодигард.
Къде искаш да отидем?
Като за начало с посока нагоре. - А след това?
Ще видим.
Интересен избор.
В Ъ Р К О Л А К
Две години по-късно...
Използваме последните технологии и водещи експерти.
Ние сме първи сред всичко.
Създаваме едно здраво общество.
"Траск Индъстрис" - решаваме утрешните проблеми днес.
Предпочитам да бъда обискиран. - Спрете детектора.
Заповядайте, господине. - Ще изчакам.
Какво искаш?
Тъмни сили се надигат, Върколак.
Влиятелни личности строят оръжие, което ще сложи край на вида ни.
Какво искам ли? Помощта ти.
Очакваш, че ще ти се доверя ли? - Не.
Здравей, Лоуган.
Но как е възможно?
Отдавна ти бях казал, че не само ти имаш способности.
Превод и субтитри: Александър Кръстанов и Владислав Владев
<<< УНАКС ТИЙМ <> UNACS TEAM >>>