www.titlovi.com
Leta Gospodnjeg 1442...
turski sultan je porobio 1000 transilvanijskih dečaka...
da bi popunio redove svoje vojske.
Porobljena deca su nemilosrdno prebijana.
Obučeni su da ubiju bez griže savesti.
Da žude za krvlju...
svih turskih neprijatelja.
Jedan od ovih dečaka izrastao je u ratnika...
tako svirepog, da su se čitave vojske povlačile u strahu...
pri pomenu njegovog imena.
Vlad Nabijač.
Zmajev sin.
Zgrožen svojom montruoznom stranom...
Vlad želi da prošlost sahrani sa mrtvima i vraća se u Transilvaniju...
da vlada u miru.
Njegovi podanici, zvali su ga princom.
Ja sam ga zvao ocem.
Ali, ljudima će da bude poznat kao...
Drakula.
Ostavio sam ga tamo gde sam ga i našao.
Šta misliš, Vlade?
Donesi mi ga.
Pripada izviđaču. Hamza-begov čovek.
Šta usamljeni Turčin radi ovde?
Turski izviđači nikad se ne kreću sami.
Ako je tu jedan, onda ih ima još.
I ono šta izvide, to i osvoje.
Ovo je došlo nizvodno.
Dolazi otuda.
Planina Slomljeni zub.
Uskoro će mrak.
Tražiće sklonište.
Dumitru, vrati se u dvorac. Neka udvostrče straže.
Šta? Neću da te ostavim ovde. -Kad su Turci prešli moju zemlju...
nenajavljeni, to je znak rata. -Šta ćeš da uradiš ako ih nađeš?
Ono što prinčevi najbolje rade - pregovaraću.
Nikolase, Andre, pođite sa mnom.
Idemo!
Ima li šta?
Smrdi na tvoje noge.
Unutra su. -Kako znaš?
Slepi miševi ne izlaze danju.
Nešto ih je uplašilo.
Hajde.
Šta je, gospodaru?
Pod.
Posut je kostima.
Ovo nisu uradili Turci.
Šta je ono?
Idemo! Odmah!
Niste slučajno našli to stvorenje, moj prinče.
Sva braća iz Reda su sanjala isti san.
Mislio bih da nije moguće da i sam te noći nisam imao iste vizije...
tog stvorenja, kako opseda ovo sveto mesto.
Rumunski prorok je najavio dolazak velikog zla.
Vampir.
Od grčke reči "pie".
Piti.
Zver je nekad bio smrtni čovek koji je prizvao demona...
iz dubine pakla, da okuša njegovu mračnu moć.
Demon ga je prevario ispunjavajući njegovu želju.
Cena je bila da zauvek bude prognan u tamu te pećine...
gde će ostati sve dok ne nađe nekog...
da ga oslobodi.
Sad znate njegovo pravo lice.
Ljudi iz Transilvanije već dovoljno žive u strahu
od povratka Turaka.
Brate, obećaj mi da ćeš da čuvaš ovu tajnu.
Dođi ovamo!
Tata!
Nedostajao si mi. -I ti meni.
Moj veliki vojnik.
Kakav je zagrljaj bez poljupca? -Hoćemo li da se svađamo?
Uvek me ostaviš bez poljupca.
Nedostajala si mi.
Nešto te muči?
Samo tvoja neverovatna lepota.
Ceo svet se postidi kad te vidi.
Ne obaziri se na svog oca...
jer njegovo laskanje je jeftino odvlačenje pažnje od istine.
Zna sve moje trikove. -Ti si užasan lažov.
To ti je jedna od najboljih osobina.
Zar nije vreme za spavanje?
Tata, mogu li sutra da jašem? -Naravno.
Naravno, da ne možeš. -Zašto?
Sutra je dan našeg svemogućeg Boga. -Naravno.
Vaskrs je.
Na šta li sam mislio?
Šta vas je napalo?
Vukovi?
Pretpostavljam.
Sve što znam je da sam danas izgubio dva dobra čoveka.
Ima još nešto.
Kad su me Turci odveli, bio sam istih godina kao Ingaras,
da se borim za njih.
Čak i da nikad više ne vidim ni jednog i dalje ću da mislim o tome.
Sad si kod kuće.
Skoro isto toliko godina, koliko te nije bilo.
Želim samo mir.
To je sve.
Moji prijatelji Transilvanci!
Zdravica za Vaskrs! Deset godina mira i blagostanja...
od kad nam se vratio naš princ.
Moj stari prijatelju, pijmo za još 20.
Hamza-beže.
Dobrodošli. Nismo vas očekivali tako brzo.
Sultan Mehmed II šalje pozdrave vama i vašem sinu.
Hvala. Porez je spreman.
Bojim se da moramo da razgovaramo o još nečemu, osim poreza.
Turci ovde nemaju neprijatelja.
Da li mislite da nismo primetili nestanak celog bataljona izviđača?
Nisam ih ubio.
On još uvek živi u vama, lorde Nabijaču.
Zaključan u mračnom kavezu. Sakriven.
Ali i vi i ja... obojica znamo da je tu.
Porez za sultana.
Uzmite ga i idite.
Ima još jedna stvar.
Sultan zahteva 1000 dečaka za svoje redove janjičara.
Ne! -Nikad!
Već godinama to ne praktikuje.
Kad je vojnik odvojen kao dete...
i vaspitan da ne zna za drugi život...
ubiće bez pitanja i umreti bez prigovora.
Svako stariji od 15 godina će da se bori u Mađarskoj.
Oni između 10 i 14 će da se pripremaju za opsadu Beča.
Sultan očekuje vašu poslušnost.
Na kraju, zar i vas vaš otac nije dao bez borbe?
Nežan, ali poslužiće.
Molim vas.
Znaš li ko sam ja?
Hoćeš da kažeš ko si bio.
Nemaš ni vojske, a ni izbora, prinče.
Izvršite našu naredbu ili trpite posledice.
To mora da bude urađeno.
Uspeh, bes, pa čak ni ljubav ne bi trebalo da budu važni princu.
Važne su mu samo obaveze prema svom narodu.
Šta znači da si kraljevski taoc?
Moj otac me je dao sultanu da mu dokaže svoju lojalnost.
Jesi li se plašio tada, sa njima?
Hteo sam da se moj otac ponosi.
Moraš li da me daš sultanu?
To je bilo davno.
Nemaš razloga za brigu.
Razumeš li me?
U redu.
Ako ne budem ispoštovao naredbu, oni će da ubiju 100 za svakog kojeg sam spasio.
Rekao mi je da ste ti i Mehmed nekad bili kao braća.
Ako ga zamoliš, da li je moguće da će da pokaže milost?
Jeste li ikad videli ovako nešto? -Uskoro će ceo svet da bude turski.
Vlad Nabijač.
Moj najstariji prijatelj.
Nedostaju mi naši zajednički dani.
Jedino što mi nedostaje je kafa.
Palata mog oca je bila okrutno mesto za dečaka odvojenog od kuće.
Ali, ubrzo si govorio, molio se i borio, kao i mi.
Kad smo kod toga, tražio sam 1000 dečaka.
Zašto ih ne vidim?
Mehmede, moj brate...
daću ti sve... -Trebaju mi vojnici.
Brate.
Onda uzmi mene.
Vredim za 1000 dečaka, i ti to znaš. -Kraljevi bi se tresli, kad bi znali.
Onda prihvati moju ponudu.
Kad smo bili dečaci želeo sam da se borim rame uz rame sa tobom.
Ali sad sam sultan kojem treba više od jednog vojnika.
Imaću mojih 1000 dečaka.
I još jednog.
Tvoj sin će da odraste pod mojim krovom.
Kao što si ti odrastao pod krovom mog oca.
Možeš da zadržiš presto.
Ali general Ismail će da se pobrine da moje naredbe budu izvršene.
Molim te nemoj.
To je samo jedan sin. Ako si plodan, napravićeš ih još.
Obećao si mi da se to neće desiti.
Sećaš li se šta sam ti rekla kad si me zaprosio?
Rekla si ne.
Znam šta se desilo sa kraljičinim sinovima.
Rekao si da će stvari da budu drugačije. Rekao si ako te volim, da treba da ti verujem.
Volim te! -Onda mi veruj!
Ne možete da započnete rat.
Veliki Nabijač ne može da obuzda svoju ženu.
U redu je. Samo se pozdravljaju. -Neću ti dozvoliti! Obećao si!
Ne diraj me! Neću dozvoliti da to uradite!
Ići ću.
Ići ću!
Mogu ja to.
Ponosan si na mene?
Naravno da jesam.
Napravili ste mudar izbor.
Moram da kažem, da smo malo razočarani.
Iskreno, očekivao sam više otpora sa vaše strane.
Trči svojoj majci. -Šta?
Hajde!
Dođi ovamo!
Zbog onog šta ste uradili, Mehmed će da kazni celu Transilvaniju.
Ne treba deca da spašavaju svoju zemlju.
Odvedi moju porodicu u dvorac.
Mehmed će uskoro da pošalje više ljudi.
Započeće rat. Ne možete da nas zaštitite.
Naći ću način.
Vlade, kuda ćeš?
Onom što je u Slomljenom zubu. Znam da je to ubilo Turke.
Niko neće ući.
Pretpostavljam da niko nije imao privilegiju ni da ode.
Oni koji su došli tresli su se od straha.
Ti mi pružaš nadu.
Tvoje srebro mi smeta, ukloni ga.
Kakva to osoba dolazi u svoj grob u potrazi za nadom?
Očajna.
Turci prete uništenjem mog kraljevstva.
Takva snaga kao tvoja može da ih zaustavi.
Spasi moj narod. Spasi moju porodicu.
Kako plemenito, Vlade Nabijaču.
Kako zvuči Drakul, đavolji sin?
Pogrešio si.
Znači Sin zmaja, zaštitnik nevinih.
Ima li tvoj narod pojma koliko nevinih si pobio?
Na stotine?
Da.
Ako me ponovo slažeš rasporiću te od stomaka do mozga...
i poješću tvoju utrobu.
Na hiljade. -A kad si ih nabijao na kolac, šta si osećao?
Sramotu? Užas? Moć?
Odgovori mi! -Ništa. Ništa nisam osećao.
Postoji veći zločin od same smrti.
Onda zašto prolivati krv, ako ne iz zadovoljstva?
Jer ljudi se ne boje mačeva.
Boje se čudovišta.
Beže od njih. Za svakog koga sam nabio na kolac, poštedeo sam deset.
Ponekad svetu više nije potreban heroj.
Nekad mu treba čudovište.
I ti znaš šta znači biti čudovište?
Nemaš ti pojma.
Ali ja ću da ti pokažem.
Ovi plesnjivi zidovi, vekovima su moja tamnica.
Vezan sam za ovu pećinu. Proklet od onog koji me je pretvorio u ovo.
Celu večnost čekam na nekog tvoje snage,
tvog talenata, tvoje volje. Čoveka koji zaslužuje tamu.
I svu njenu moć.
Ako sam ja tvoj spas, ti si moj.
Pij, osetićeš ukus moje moći.
Snagu stotine ljudi.
Brzinu padajuće zvezde, dominaciju nad mrakom...
i svim njegovim stvorenjima. Da vidiš i čuješ njihovim čulima.
Čak i najgore rane zaceli. -Koja je cena?
Jednom kad popiješ, žeđ za ljudskom krvlju će da bude nezasita.
Ali ako tri dana uspeš da se odupreš...
ponovo ćeš da postaneš običan smrtnik.
Skupiću svoju moć i možda spasiti tvoj narod.
A ako budem jeo? -Cena će da bude gora nego...
da nikad ovde nisi ušao.
Ja ću da budem oslobođen tame koju ti nudim.
Postaćeš njena sud kao što sam sada ja.
Užas Zemlje, kojem je suđeno da uništi sve...
što ti je drago. Svoju zemlju, narod. Čak i svoju voljenu ženu i dete.
Pre ću da umrem, nego što bi ih povredio. -Bojim se da i hoćeš.
Ja bih konačno bio slobodan, da iskalim svoj bes na onom...
koji me je izdao.
I jednog dana ću da te zovem da mi služiš.
U besmrtnoj igri osvete. -Ovo nije igra!
Najbolji način za uživanje u večnosti.
Ovo je, moj mali prinče, konačna igra.
Svetlo protiv tame. Nada protiv očaja.
I sva sudbina sveta zavisi od te ravnoteže.
I biće mi veliko zadovoljstvo da te razočaram.
Pij.
Neka igre počnu.
I šta sad?
Sad...
ćeš da umreš.
Tata!
To je korisno.
Pali!
Vratio si se. -Uvek ću da se vratim.
Gde si bio? -Tražio sam snagu koja mi treba.
Vratio si se!
Žele naše sinove.
Dobar princ bi ih dao.
Dobar princ bi platio tu cenu za mir.
Ali dajem vam svoju reč da nećemo da budemo poraženi!
Doneli su rat u našu zemlju!
Sad će za to skupo da plate.
Pregovori su propali.
Ne pitajte me šta se večeras desilo na ovom polju.
Samo verujte da ću uraditi sve da nas zaštitim.
Ali, nećemo biti bezbedni, ako ostanemo ovde.
Moramo da odemo u manastir Kozia visoko u planinama.
Izvan dometa topova.
To nam je najbolja šansa da preživimo.
Uzećemo dovoljno ljudi da naše odsustvo bude opaženo.
Tako da, kad Mehmed shvati šta se ovde desilo...
počeće da nas lovi.
Vesti iz dvorca Drakula. Vlad je pobedio 1000 naših ratnika.
Onda pošalji 100.000. Ja ću da ih vodim.
Kada umarširam u Evropu, njegova glava će da bude na mom koplju.
A njegovo dete će da bude pored mene.
Možemo da se borimo kao naši preci.
Da koristimo šume, planine oko Borgo prolaza...
4-5 meseci možemo da se držimo.
Ne meseci. Ja ću da dobijem rat za tri dana.
Zašto ne za dva, da nas stvarno impresioniraš?
Šta je bilo?
Moram napolje.
Izvini.
Misliš da nisam primetio da me pratiš?
Grešite.
Pratio sam njih. Oni su prepoznali jednog od svojih.
Noć je njihovo carstvo, krv je njihova hrana.
Kažu da oni žive sve dok žude za ispijanjem krvi.
Poštedi me svog brbljanja.
Kažu da ste pobegli u planine i da se krijete iza ljudskog lica.
Ako sam ja taj čovek, znaš da ti taj nož neće pomoći.
Naravno da ne.
Zašto mislite da sam ostao?
Znam da samo ovako daleko možete da opstanete na ovoj zemlji.
A to nije dovoljno daleko.
Dozvolite da vam služim.
Dalje od mene.
Da, gospodaru.
Našli smo ga na terenu. Pitao je za tebe.
Poruka od princa Vlada: "Uživajte u pogledu."
Tvoji ožiljci su nestali.
Šta ti se dešava?
Otišao sam demonu sa Slomljenog zuba kojeg se ljudi boje.
Nije duh.
Nešto drugačije.
Ne, stani!
Neka Bog zgromi onog ko ti je ovo uradio.
Ja sam ovo izabrao.
To je snaga koju si tražio?
Zašto?
Zato jer sam Mehmedu umesto našeg sina poslao leševe.
Ti si to uradio za nas. -Nakon dva dana ću da se povratim.
Samo treba da se oduprem.
Čemu?
Čemu da se odupreš, Vlade? Reci mi!
Žeđi...
za krvlju.
A ako ne uspeš?
Onda ću večno da ostanem ovakav.
Nećeš to da uradiš?
Da. Kunem se da neću posustati.
Onda će Bog da ti oprosti.
Vlade, Mehmed se približava. Uskoro moramo da krenemo.
Što pre moraš da odeš u manastir.
Mehmedovi ljudi će da budu blizu. -Ne.
Slušaj me. Ja ću da dođem u sumrak.
Obećavam.
Volim te.
Moj muž je prihvatio tvoj savet.
Sad ćemo da se rastanemo, a ti ih privremeno vodiš.
Šta? Gde će Vlad da bude?
Da špijunira Turke.
Insistira da to uradi sam.
Neću to da dozvolim. -Kasno je. Već je otišao.
U redu. Spremite se za polazak.
Reci sultanu, da će njegovi neprijatelji da budu pokopani.
Slušaj...
Skoro da su tamo.
Pojačaj ovamo!
Zar ovi monasi nisu mogli vrata da stave malo bliže?
Ostani iza mene.
Turci te ništa nisu naučili? Video sam tvoju oštricu kako se približava.
Trči, Ingeras.
Gde je sad tvoj princ...
moja gospo?
U redu je...
U redu je.
Vlade...
Dimitru, slušaj. Slušaj!
Ne.
Hajde, hajde.
Tata, ne ostavljaj nas opet.
Nikad.
Uvek ću da vas čuvam.
Vrata!
Nastavite!
Ovuda!
Nikad niste trebali da se udaljite od nas. Koji god da su vam razlozi... -Tiho!
Reci im da ustanu!
Ustani! Čuješ li! Ustani!
Turci dolaze. Molitve neće pomoći da zaštitite ove zidove.
Mislite li da mi to možemo?
Mehmedovi ljudi će da dođu sa severa.
Pojačaj borbenu gotovost na spoljnim zidovima. Hajde, odmah!
Šta je tamo?
Nešto za šta se nadam da se neće ponovo koristiti.
Dođi.
Ljudi kažu da je Vlad postao čudovište.
Bojim se da će to samo da rasplamsa glasine o prinčevoj crnoj magiji.
Samo ako dozvolimo.
Ljudi se ne boje onog što ne vide.
Sećate li se kada ste se pridružili mojoj vojsci?
Hteli ste da uzmete svoje mačeve i da se borite.
Kad su vam moji generali vezali oči...
niste verovali da možete da marširate bez gledanja.
Ali, mogli ste.
Sada marširajte sa mnom. Vaš sultan će da vas vodi.
Prinče Vlad, vampiri su osetljivi na dnevno svetlo.
I čisto srebro.
Ali sveti krst nema moć nad vama.
To znači da niste podlegli žeđi za krvi.
Dozvolite mi da vas ubijem, moj prinče.
Molim vas. Pre nego što to uradi vaš narod.
Šire se glasine o tome šta ste postali.
Još uvek možete da se pokajete.
Sad moraš da bežiš, Lusjen.
On je monstrum!
Nemojte!
Molim vas slušajte. On je vaš princ. Zaslužuje priliku da objasni.
Stanite!
Satana živi u njegovom srcu!
Pokušavao je da nas spasi.
Odvedi ga u moju sobu i zatvori vrata. Ne daj mu da gleda napolje.
Mama!
Je li ovo vaša odanost?
Vaša zahvalnost?
Budale. Mislite da ste živi jer možete da se borite?
Živi ste zbog mene.
Zbog onog što sam uradio da vas spasim.
Ovo nisi ti.
Vratite se na svoje položaje.
Verujte mi. Ima još mnogo toga čega se treba bojati.
Gospode...
ako me nisi napustio, daj mi snage da se oduprem tami.
Dozvoli mi da još jedan dan izdržim ovo iskušenje.
Preklinjem te.
Molim te.
Jesi li bolestan?
Ako si bolestan, mislim da će od ovog da ti bude bolje.
Hvala ti. Dođi.
Jednog dana ćeš da budeš veliki vođa.
Stavljaš druge ispred sebe.
Kada su Turci došli da me odvedu, ti si ih zaustavio.
Zato si se razboleo?
Da me spasiš.
Da.
I ponovo bih to uradio.
Skoro su tu.
Uskoro će zora i izgubiću svoje moći.
Onda nećemo moći da pobedimo.
Boriću se uz tebe do smrti.
Tvoja smrt bi okončala moju borbu.
Ispunio si svoju dužnost roditelja.
Zaštitio naše dete. Zaštitio svu decu u kraljevstvu.
Možda nam nije bila sudbina da vladamo u ovom životu.
Sećaš li se bračnih zaveta?
Zašto misliš da je ovaj život odvojen od sledećeg...
kad je ljubav rođena iz prethodnog?
Vreme je uvek prekratko onima kojima je potrebno.
Ali, za one koji vole...
traje zauvek.
Držite položaje!
Ne pucajte!
Pali!
Mehmede.
Gde je? Gde je?
Pali!
Trči svom ocu! Idi!
Gde je?
Nastavite da bežite, ako želite.
Pustite me! -Ne!
Mirena.
Ne, molim te.
Ingeras!
Ne!
Molim te, ostani sa mnom.
Ne mogu da živim bez tebe.
Moja kraljice.
Još uvek možeš to da zaustaviš.
Pij moju krv.
Ne. Ne mogu da ti oduzmem život.
Moj život je već izgubljen.
Ali život našeg sina nije.
Ne.
Volim te.
Uradi to, odmah!
Molim te.
Uradi to!
Da li želiš osvetu?
Pij.
Sada znam da postoji pakao.
Znam da postoji i raj.
Ni ovaj, ni sledeći život, neće nas razdvojiti.
I u čast tvoje žrtve kunem ti se da će naše dete da bude bezbedno.
Od svih mojih zemalja, ovu najmanje volim.
Pogledajte na istok.
Sunce je već trebalo da izađe, zar ne?
Šta je to?
To je princ, dolazi.
Nekad sam mislio da vas je previše.
Sad vas nije dovoljno.
Razumem da imaš slabost.
Srebro.
Tata!
On te čeka.
Sporiji si i slabiji, brate.
Hajde, uzmi.
Je li ovo čudovište koje plaši moj narod?
Svakog časa sve više slabiš.
Reci mi, koliko još možeš da izdržiš ovde?
Dovoljno da izbrišem tvoje ime iz istorije.
Tata!
Pogledaj poslednji puta svog oca, Ingeras. -Ne.
Vidi kako je patetičan. -Ne! Stani, molim te!
Ako ti zabodem kolac u srce...
to će da te ubije.
Kao i svakog drugog čoveka.
Prigodna smrt...
za Vlada...
Nabijača.
Tata!
To više nije moje ime.
Moje ime je Drakula.
Đavolji sin.
U redu je. Ovde sam.
Stari jarače. -Ne osećam se starim.
Koliko ih je ostalo? -Nijedan.
Osim tvog sina, naravno.
Smetnja koju sada možemo da rešimo.
Šta sam te naučio?
Šta sam ti stalno ponavljao od malih nogu?
Jedino je važna dužnost princa prema svom narodu.
Zar ne shvataš?
Sada su svi naši neprijatelji.
Kad njega ne bude, bićeš slobodan.
Zar si zaboravio ko sam ja?
Pusti ga.
Dođi sa mnom, dete. Dođi.
Molim vas.
Nazad!
Došlo je vreme, molim vas. Molim vas, gospodaru.
Ne želim da odem.
Moraš da ideš sa njim. -Ne!
Ne napuštaj ga.
Nemoj, molim te.
Nemoj da zaboraviš da ću uvek da te volim. Uvek.
Idi! -Ne.
Idi! -Ne!
Brini se o njemu.
Nemoj! Tata!
Sad je siguran, Mirena.
Turci nikad nisu osvojili glavne gradove Evrope.
Princ Vlad Drakula je bio heroj.
Ali nema više ni njegovih slika, ni kipova.
Ja sam njegovo nasleđe.
Njegova žrtva me naučila da će i posle najmračnije noći, da grane sunce.
Pij, gospodaru.
Ako je srce dovoljno jako...
duša se ponovo rodi...
sa svakim novim danom.
U životu posle života.
Doba nakon doba.
Zauvek.
Divno.
Cveće, moja gospo.
Moja gospo?
Odakle si? -Daleko odavde.
Laku noć.
Zašto misliš da je ovaj život odvojen od sledećeg...
kad je ljubav rođena iz prethodnog?
To je moja omiljena pesma.
Govori o čežnji jedne duše za drugom.
Ja sam Mina.
Vlad.
Neka igre počnu.
Prevod: fAzazel Adaptacija: kumek*
Za BluRay VVesko
Preuzeto sa www.titlovi.com