DRAKULA: SKRITA ZGODBA
Leta Gospodovega 1442
je turški sultan zasužnjil 1000 transilvanskih dečkov,
da bi dopolnil svojo vojsko.
Neusmiljeno so jih pretepali.
Naučili so jih ubijanja brez slabe vesti.
S hrepenenjem po krvi
vseh turških sovražnikov.
Eden od teh dečkov je zrasel v bojevnika,
tako krutega, da so se cele vojske umikale v strahu
ob omembi njegovega imena.
Vlad Nabadalec.
Zmajev sin.
Zgrožen nad svojo pošastno stranjo,
hoče Vlad pokopati preteklost skupaj z mrtvimi in se vrniti v Transilvanijo,
da bi vladal v miru.
Podaniki so ga klicali princ.
Jaz se mu rekel oče.
Ampak ljudje ga bodo poznali po imenu
Drakula.
Pustil sem jo tam, kjer sem jo našel.
Kaj misliš, Vlad?
Prinesi mi jo.
Izvidniška je. Hamza Beyov človek.
Kaj osamljeni Turk počne tukaj?
Turški izvidniki nikoli ne potujejo sami.
Če je eden, jih je v bližini še več.
Kar si ogledajo, tudi zavzamejo.
Voda jo je prinesla.
Od tam.
Gora Zlomljen zob.
Noč prihaja.
Poiskali bodo zavetje.
Dumitru, vrni se v grad. Naj okrepijo straže.
Kaj? Ne bom te pustil tukaj. –Ko Turki nenajavljeni prečkajo
mojo zemljo, je to znak vojne. –Kaj boš storil, če jih najdeš?
Kar znajo princi najbolje. Pogajal se bom.
Nicolae, Andrei, pojdita z menoj.
Gremo!
Je kaj?
Smrdi kot tvoje noge.
Notri so. –Kako veš?
Netopirji podnevi ne hodijo ven.
Nekaj jih je prestrašilo.
Dajmo.
Kaj je, gospodar?
Tla.
P ,rekrita so s kostmi.
Tega niso storili Turki.
Kaj je tisto?
Pojdimo! Takoj!
GRAD DRAKULA
Tega stvora niste našli po naključju, princ moj.
Vsi iz bratovščine so sanjali iste sanje.
Ne bi verjel, če tudi sam to noč ne bi imel vizije
tega stvora, kako napada ta sveti kraj.
Romunski prerok je napovedal prihod velikega zla.
Vampir.
Iz grške besede "pie".
Piti.
Zver je bila nekoč smrtnik, ki je priklical demona
iz globin pekla, da bi okusil njegovo temno moč.
Demon ga je prevaral.
Pregnan je bil v to temačno jamo
kjer bo ostal, dokler ne pride nekdo,
ki ga bo osvobodil.
Zdaj poznate njegov pravi obraz.
Ljudje iz Transilvanije so že dovolj prestrašeni
zaradi vrnitve Turkov.
Brat, obljubi mi, da boš čuval skrivnost.
Pridi sem!
Očka!
Pogrešal sem te. –Tudi jaz tebe.
Moj veliki bojevnik.
Kakšen objem pa je to brez poljuba? –Se bova kregala?
Vedno ostanem brez poljuba.
Pogrešal sem te.
Kaj te skrbi?
Samo tvoja neverjetna lepota.
Cel svet se sramuje pred tvojo neizmerno lepoto.
Ne oziraj se na očeta.
Njegovo laskanje je poceni odvračanje pozornosti od resnice.
Vse moje trike pozna. –Grozen lažnivec si.
To je ena tvojih najboljših lastnosti.
Ali ni čas za spanje?
Bom lahko jutri jahal, očka? –Seveda.
Seveda NE. –Zakaj ne?
Jutri je dan našega vsemogočega Boga. –Seveda.
Velika noč je.
Kako sem lahko pozabil?
Kdo vas je napadel?
Volkovi?
Mislim, da.
Vem samo, da sem danes izgubil dva dobra moža.
Še nekaj je.
Star sem bil kot Ingaras, ko so me odpeljali Turki,
da bi se boril za njih.
Tudi če nikoli več nobenega ne vidim, bom vedno razmišljal o temu.
Zdaj si doma.
Skoraj toliko let, kolikor te ni bilo.
Samo mir hočem.
To je vse.
Moji prijatelji Transilvanci!
Zdravica za veliko noč! Deset let miru in blaginje
odkar se je naš princ vrnil.
Prijatelj stari, pijmo še za naslednjih dvajset.
Hamza Bey.
Dobrodošli. Nismo vas pričakovali tako kmalu.
Sultan Mehmed II pošilja pozdrave vam in vašemu sinu.
Hvala. Davek je pripravljen.
Bojim se, da se morava poleg davka pogovoriti še o nečem drugem.
Turki tukaj nimajo sovražnikov.
Mislite, da nismo opazili izginotja celega bataljona izvidnikov?
Jaz jih nisem ubil.
"On" še vedno živi v vas, lord Nabadalec.
Zaklenjen v mračni kletki. Skrit.
Vendar oba veva, da obstaja.
Davek za sultana.
Vzemite ga in odidite.
Še ena stvar je.
Sultan zahteva tisoč dečkov za v svoje vrste janičarjev.
Ne! –Nikoli!
Že leta ne prakticira tega.
Ko je vojak že kot otrok ločen
in vzgojen, da ne pozna drugačnega življenja
bo ubijal brez vprašanj in umrl brez prigovarjanja.
Vsi starejši od 15 let se bodo borili na Madžarskem.
Tisti med 10 in 14 se bodo pripravljali na obleganje Dunaja.
Sultan pričakuje vašo poslušnost.
Ali ni tudi vas vaš oče dal brez boja?
Nežen, a uporaben.
Prosim vas.
Ali veš, kdo sem jaz?
Hočeš reči, kdo si bil.
Nimaš ne vojske, ne izbire, princ.
Ubogajte ukaz ali trpite posledice.
To je treba storiti.
Uspeh, jeza niti ljubezen ne bi smeli biti pomembni princu.
Pomembne so samo dolžnosti do lastnega naroda.
Kaj pomeni, da si kraljev talec?
Moj oče me je dal sultanu, da bi mu dokazal svojo zvestobo.
Te je bilo strah z njimi?
Želel sem samo, da je oče ponosen name.
Me moraš dati sultanu?
To je bilo že davno.
Ni ti treba skrbeti.
Razumeš?
V redu.
Če ne bom ubogal, bodo ubili 100 ljudi za vsakega ki sem ga rešil.
Rekel je, da sta bila včasih z Mehmedom kot brata.
Misliš, da lahko pokaže usmiljenje, če ga prosiš?
Si že videl kdaj kaj takega? –Kmalu bo cel svet turški.
Vlad Nabadalec.
Moj najstarejši prijatelj.
Pogrešam najine skupne dni.
Edina stvar, ki jo jaz pogrešam je kava.
Palača mojega očeta je bil krut prostor za fantka daleč od doma.
Vendar si kmalu govoril, molil in se boril kot eden od nas.
Ko sva ravno pri temu, prosil sem za tisoč fantov.
Zakaj jih ne vidim?
Mehmed, brat moj …
vse ti bom dal … –Potrebujem vojake.
Brat.
Vzemi mene.
Vreden sem 1000 fantov in ti to veš. –Kralji bi se tresli, če bi vedeli.
Sprejmi mojo ponudbo.
Kot deček sem si želel boriti z ramo ob rami s teboj.
Toda zdaj sem sultan, ki potrebuje več kot enega vojaka.
Dobil bom svojih 1000 dečkov.
In še enega.
Tvoj sin bo odraščal pod mojo streho.
Kot si ti odraščal pod streho mojega očeta.
Lahko obdržiš prestol.
General Ismail bo poskrbel, da bodo moji ukazi izpolnjeni.
Prosim, ne.
Saj je samo en sin. Če si ploden, jih boš naredil še več.
Obljubil si mi, da se to ne bo zgodilo.
Se spomniš, kaj sem ti rekla, ko si me zasnubil?
Rekla si ne.
Vem, kaj se je zgodilo s kraljičinimi sinovi.
Rekel si, da bo drugače. Naj ti zaupam, če te imam rada.
Ljubim te! –Potem mi zaupaj!
Ne morete začeti vojne.
Veliki Nabadalec ne more brzdati svoje žene.
V redu je. Samo poslavljajo se. –Ne bom ti pustila! Obljubil si!
Ne dotikaj se me! Ne bom pustila, da to naredite!
Šel bom.
Grem!
Saj zmorem.
Si ponosen name?
Seveda sem.
Pametna odločitev.
Reči moram, da smo malo razočarani.
Če sem iskren, sem pričakoval malo več odpora z vaše strani.
Teci k mami. –Kaj?
Daj!
Pridi sem!
Mehmed bo kaznoval celotno Transilvanijo za to, kar si storil.
Ni treba, da otroci rešujejo svojo deželo.
Odpelji mojo družino v grad.
Mehmed bo kmalu poslal še več ljudi.
Vojna se bliža. Ne morete nas zaščititi.
Bom že našel način.
Vlad, kam greš?
K tistemu v Zlomljenemu zobu. Vem, da je to ubilo Turke.
Nihče ne bo vstopil.
Predvidevam, da nihče niti ni imel možnosti oditi.
Vsi do sedaj so se tresli od strahu.
Ti mi daješ upanje.
Srebro me moti, daj ga proč.
Kakšna oseba pride v svoj grob v iskanju upanja?
Obupana.
Turki grozijo z uničenjem mojega kraljestva.
Moč, kot je tvoja jih lahko ustavi.
Reši moje ljudi. Reši mojo družino.
Kako plemenito, Vlad Nabadalec.
Kako zveni Drakul, Hudičev sin?
Motiš se.
pomeni Zmajev sin, zaščitnik nedolžnih.
Se tvojim ljudem sanja, koliko nedolžnih si pobil?
Na stotine?
Ja.
Če se mi še enkrat zlažeš, te bom razparal od želodca do možganov
in pojedel tvojo drobovino.
Na tisoče. –In ko si jih nabijal na kol, kaj si občutil?
Sramoto? Grozo? Moč?
Odgovori mi! –Nič. Nič nisem občutil.
Obstaja še večji zločin od smrti.
Zakaj prelivati kri, če ne zaradi užitka?
Ljudje se ne bojijo mečev.
Bojijo se pošasti.
Bežijo pred njimi. Za vsakega, ki sem ga nataknili na kol, sem se usmilil desetih.
Včasih svet ne potrebuje več junaka.
Včasih potrebuje pošast.
In ti veš, kaj pomeni biti pošast?
Nimaš pojma.
Pokazal ti bom.
Že stoletja so ti plesnivi zidovi moj zapor.
Ujet sem v tej jami. Preklet od tistega, ki me je spremenil v to.
Že celo večnost čakam na nekoga s tvojo močjo,
talentom in voljo. Na človeka, ki si zasluži temo.
In vso njeno moč.
Če sem jaz tvoj rešitelj, si ti moj.
Pij in začuti okus moje moči.
Moč sto moških.
Hitrost zvezdnega utrinka, dominacijo nad temo
in vsemi njenimi bitji. Da vidiš in slišiš z njihovimi čutili.
Celi tudi najhujše rane. –Za kakšno ceno?
Ko spiješ, bo žeja po človeški krvi postala nenasitna.
Če se boš lahko tri dni upiral
boš spet postal navaden smrtnik.
Nabral bom moč in mogoče rešil tvoje ljudstvo.
In če se bom hranil? –Bo cena še višja, kot,
če nikoli ne bi prišel sem.
Jaz bom osvobojen teme, ki ti jo ponujam.
In ti boš postal del nje, kot sem sedaj jaz.
Groza, ki ji je usojeno uničiti vse,
kar ljubiš. Svojo deželo, ljudstvo. Celo ljubljeno ženo in otroka.
Raje umrem, kot da jih poškodujem. –Bojim se, da tudi boš.
Končno bom svoboden in se bom lahko maščeval tistemu,
ki me je izdal.
Nekega dne te bom poklical, da mi služiš.
V nesmrtni igri maščevanja. –To ni igra!
Najboljši način za uživanje v večnosti.
To, moj mali princ, je zadnja igra.
Svetloba proti temi. Upanje proti obupu.
Celotna usoda sveta je odvisna od tega ravnovesja.
V veliko veselje mi bo, da te bom razočaral.
Pij.
Naj se igre začnejo.
In kaj zdaj?
Zdaj …
boš umrl.
Očka!
To je koristno.
Ogenj!
Vrnil si se. –Vedno se bom.
Kje si bil? –Iskal sem moč, ki jo rabim.
Vrnil si se!
Naše sinove hočejo.
Dober princ bi jih dal.
Dober princ bi plačal to ceno za mir.
Ampak obljubim vam, da ne bomo poraženi!
V našo deželo so prinesli vojno!
To bodo drago plačali.
Pogajanja niso uspela.
Ne sprašujte me, kaj se je nocoj tukaj zgodilo.
Verjemite, da bom naredil vse, da nas zaščitim.
Če ostanemo tukaj bomo v nevarnosti.
Visoko v gore moramo. V samostan Kozia.
Izven dosega topov.
To je najboljša možnost za preživetje.
Vzeli bomo dovolj ljudi, da bo naša odsotnost opažena.
Ko bo Mehmed dojel, kaj se je tukaj zgodilo
nas bo začel preganjati.
Novice iz gradu Drakula. Vlad je porazili tisoč naših bojevnikov.
Pošljite jih še 100.000. Jaz jih bom vodil.
Ko pridem v Evropo, bo njegova glava nabita na konici mojega kopja.
In njegov sin bo zraven mene.
Lahko se borimo kot naši predniki.
Uporabimo gozdove in gore okrog prelaza Borgo.
Nekaj mesecev se lahko branimo.
Ne mesecev. Jaz bom dobil vojno v treh dneh.
Zakaj ne raje v dveh, da nas res navdušiš?
Kaj je bilo to?
Svež zrak potrebujem.
Oprosti.
Misliš, da nisem opazil, da mi slediš?
Motite se.
Sledil sem njim. Prepoznajo svojega.
Noč je njihovo kraljestvo, kri je njihova hrana.
Pravijo, da živijo, dokler hrepenijo po pitju krvi.
Prihrani mi tvoje blebetanje.
Pravijo, da ste pobegnili v gore in, da se skrivate za človeškim obrazom.
Če sem res ta človek, veš da ti nož ne bo pomagal.
Seveda, da ne.
Zakaj misliš, da sem ostal?
Vem, da je to najdlje kjer lahko preživite.
A to še ni dovolj daleč.
Dovolite, da vam služim.
Stran od mene.
Ja, moj gospodar.
Našli smo ga na bojišču. Spraševal je po vas.
Sporočilo od princa Vlada: "Uživajte v razgledu."
Brazgotine so izginile.
Kaj se dogaja s teboj?
Šel sem na Zlomljeni zob k demonu, ki se ga ljudje bojijo.
Ni duh.
Nekaj drugega je.
Ne, nehaj!
Naj Bog kaznuje tistega, ki ti je to naredil.
To je bila moja izbira.
Je to moč, ki si jo iskal?
Zakaj?
Ker sem Mehmedu namesto najinega sina poslal trupla.
To si storil za nas. –Po dveh dneh bom normalen.
Samo upreti se moram.
Čemu?
Čemu upreti, Vlad? Povej mi!
Žeji …
po krvi.
In, če ti ne uspe?
Potem bom za vedno ostal tak.
Saj ne boš tega naredil?
Ja. Prisežem, da ne bom podlegel.
Potem ti bo Bog odpustil.
Vlad, Mehmed se približuje. Kmalu moramo na pot.
Čim prej moraš v samostan.
Mehmedovi ljudje bodo blizu. –Ne.
Poslušaj me. Zvečer pridem.
Obljubim.
Ljubim te.
Moj mož je sprejel tvoj nasvet.
Zdaj se bomo razšli, ti pa jih boš začasno vodil.
Kaj? Kje bo Vlad?
Oprezal bo za Turki.
Vztraja, da hoče biti sam.
Tega ne bom dovolil. –Prepozno. Je že odšel.
V redu. Pripravite se za odhod.
Povej sultanu, da bodo njegovi sovražniki pokopani.
Poslušaj …
Kmalu bomo prispeli.
Semkaj!
Ali menihi niso mogli postaviti vrat malo bližje?
Ostani za menoj.
Te Turki niso ničesar naučili? Videl sem tvoj meč, kako se približuje.
Teci, Ingeras.
Kje je zdaj tvoj princ,
milostljiva?
V redu je …
V redu.
Vlad …
Dumitru, poslušaj. Poslušaj!
Ne.
Dajmo, dajmo.
Oče, ne zapuščaj nas spet.
Nikoli.
Vedno vas bom branil.
Vrata!
Nadaljujte!
Semkaj!
Nikoli nas ne bi smeli zapustiti. Kakršnekoli razloge imaš … –Tiho!
Povej jim, da vstanejo!
Vstani! Slišiš! Na noge!
Turki prihajajo. Molitve ne bodo pomagale zaščititi teh zidov.
Mislite, da zmoremo?
Mehmedovi ljudje bodo prišli s severa.
Okrepi obrambo zunanjih zidov. Dajmo, takoj!
Kaj je tam?
Nekaj, kar upam, da se ne bo ponovno uporabilo.
Pridi.
Ljudje pravijo, da je Vlad postal pošast.
Bojim se, da bo to samo podžgalo govorice o prinčevi črni magiji.
Samo, če dopustimo.
Ljudje se ne bojijo, česar ne vidijo.
Se spomnite, ko ste se pridružili moji vojski?
Hoteli ste vzeti meče in se boriti.
Ko so vam moji generali zavezali oči
niste verjeli, da lahko marširate brez gledanja.
Vendar ste zmogli.
Zdaj marširajte z menoj. Vaš sultan vas bo vodil.
Princ Vlad, vampirji so občutljivi na dnevno svetlobo.
In čisto srebro.
Toda sveti križ nad vami nima moči.
To pomeni, da niste podlegli žeji po krvi.
Dovolite mi, da vas ubijem, princ moj.
Prosim. Preden to stori ljudstvo.
Širijo se govorice o tem, kaj ste postali.
Še vedno se lahko pokesate.
Raje beži, Lucian.
Pošast je!
Ne!
Prosim, poslušajte. Vaš princ je. Zasluži si priložnost, da pojasni.
Stojte!
Satan živi v njegovem srcu!
Poskušal nas je rešiti.
Odpelji ga v mojo sobo in zapri vrata. Ne dovoli mu, da gleda ven.
Mama!
Je to vaša zvestoba?
Vaša hvaležnost?
Bedaki. Mislite, da ste živi, ker se lahko borite?
Živi ste zaradi mene.
Zaradi tega, kar sem storil, da vas rešim.
To nisi ti.
Vrnite se na položaje.
Verjemite mi. Še marsičesa se morate bati.
Gospod …
če me še nisi zapustil, mi daj moč, da se uprem temi.
Daj mi še en dan, da se uprem skušnjavi.
Rotim te.
Prosim te.
Si bolan?
Če si bolan, ti bo to pomagalo.
Hvala. Pridi.
Nekega dne boš velik vodja.
Druge postavljaš pred sebe.
Ko so pome prišli Turki, si jih ustavil,
Si zato zbolel? Da bi me rešil?
Ja.
In še enkrat bi to storil.
Kmalu bodo tu.
Kmalu bo zora in izgubil bom svoje moči.
Ne bomo mogli zmagati.
Borila se bom ob tebi do smrti.
Tvoja smrt bi končala moj boj.
Izpolnil si svojo starševsko dolžnost.
Zaščitil si najinega otroka in vse otroke v kraljestvu.
Mogoče nama ni bilo usojeno, da vladava v tem življenju.
Se spomniš poročne zaobljube?
Zakaj misliš, da je to življenje ločeno od naslednjega,
če je ljubezen rojena iz prejšnjega?
Čas je vedno prekratek za tistega, ki ga potrebuje.
Toda za tistega, ki ljubi …
traja večno.
Zadržite položaj!
Ne streljajte!
Ogenj!
Mehmed.
Kje je? Kje je?
Ogenj!
Teci k svojemu očetu! Hitro!
Kje je?
Kar bežite, če hočete.
Pustite me! –Ne!
Mirena.
Ne, prosim.
Ingeras!
Ne!
Prosim, ne zapusti me.
Ne morem živeti brez tebe.
Moja kraljica.
Še vedno lahko to ustaviš.
Pij mojo kri.
Ne. Ne morem ti vzeti življenja.
Moje življenje je že izgubljeno.
Ampak življenje najinega sina ni.
Ne.
Ljubim te.
Naredi to, zdaj!
Prosim te.
Naredi to!
Želiš maščevanje?
Pij.
Zdaj vem, da obstaja pekel.
Vem, da obstaja tudi raj.
Ne to, ne naslednje življenje naju ne bo ločilo.
V čast tvoje žrtve prisegam, da bo najin otrok na varnem.
Od vseh svojih dežel, mi je ta najmanj ljuba.
Poglejte na vzhod.
Sonce bi že moralo vziti, kajne?
Kaj je to?
Princ je, prihaja.
Včasih sem mislil, da vas je preveč,
Zdaj pa, da vas ni dovolj.
Vem, da imaš slabost.
Srebro.
Očka!
Čaka te.
Počasnejši in šibkejši si, brat.
Daj, vzemi.
Je to pošast, ki straši moje ljudstvo?
Vse šibkejši si.
Povej mi, kako dolgo še lahko zdržiš tukaj?
Dovolj, da izbrišem tvoje ime iz zgodovine.
Očka!
Še zadnjič poglej svojega očeta, Ingeras. –Ne.
Poglej, kako nemočen je. –Ne! Nehaj, prosim te!
Če ti v srce zabodem kol,
boš umrl.
Kot vsak drug človek.
Primerna smrt …
za Vlada Nabadalca.
Očka!
To ni več moje ime.
Ime mi je Drakula.
Hudičev sin.
V redu je. Tukaj sem.
Stara sablja. –Ne počutim se starega.
Koliko jih je ostalo? –Nič.
Razen tvojega sina, seveda.
Motnja, ki jo lahko odpravimo.
Kaj sem te naučil?
Kaj sem ti nenehno ponavljal, ko si bil še otrok?
Edina pomembna naloga princa je, da poskrbi za svoje ljudstvo.
Ne razumeš?
Zdaj so vsi naši sovražniki.
Ko njega ne bo, boš svoboden.
Si pozabil, kdo sem?
Pusti ga.
Pojdi z menoj, otrok. Pridi.
Prosim.
Nazaj!
Prišel je čas, prosim vas. Prosim, gospod moj.
Nočem oditi.
Z njim moraš. –Ne!
Ne zapuščaj ga.
Ne, prosim.
Ne pozabi, da te bom vedno ljubil. Vedno.
Pojdi! –Ne.
Pojdi! –Ne!
Poskrbi zanj.
Ne! Očka!
Zdaj je na varnem, Mirena.
Turki nikoli niso zavzeli večjih mest v Evropi.
Princ Vlad Drakula je bil heroj.
Vendar njegovih slik in kipov ni več.
Jaz sem njegova edina zapuščina.
Njegova žrtev me je naučila, da tudi po najtemnejši noči posije sonce.
Pij, gospodar.
Če je srce dovolj močno,
se duša ponovno rodi
vsak dan znova.
V življenju po življenju.
Z vekom po veku.
Za vedno.
Čudovito.
Rože, milostljiva.
Milostljiva?
Od kod prihajate? –Od daleč.
Lahko noč.
Zakaj misliš, da je to življenje ločeno od naslednjega,
če se ljubezen rodi iz prejšnjega?
To je moja najljubša pesem.
Govori o hrepenenju med dušama.
Jaz sem Mina.
Vlad.
Naj se igre začnejo.
SRB 2 SLO Fr33sat