LEDENO KRALJESTVO
Rojen iz hladnega zimskega zraka in gorskega dežja.
Ta ledena sila, hkrati umazana in čista,
ima zamrznjeno srce, ki ga je vredno izrezati.
Prerežite srce, hladno in prozorno.
Udarjajte z ljubeznijo, udarjajte s strahom.
Poglejte to čisto in popolno lepoto.
Razbijte led na kose.
In zdrobite zamrznjeno srce.
Pazite, kam stopate. Izpustite.
Čudovito, mogočno, nevarno, hladno.
Led ima čarobno moč, ki se je ne da nadzirati.
Močnejša je enega, močnejša od desetih,
močnejša od stotnije mož.
Rojen iz hladnega zimskega zraka in gorskega dežja,
Ta ledena sila, hkrati umazana in čista,
ima zamrznjeno srce, ki ga je vredno izrezati.
Prerežite srce, hladno in prozorno.
Udarjajte z ljubeznijo, udarjajte s strahom.
Vsebuje lepoto in nevarnost.
Razbijte led na kose.
Pazite se zamrznjenega srca.
Pridi, Sven.
Elza.
Elza!
Zbudi se, zbudi se.
Ana, pojdi nazaj spat.
Ne morem. Nebo je budno, zato sem tudi jaz budna.
Pojdiva se igrat.
Pojdi se igrat sama.
Bi rada napravila snežaka?
Pridi, pridi.
Čaraj, čaraj.
Pripravljena?
Čudovito!
Glej!
Živjo, ime mi je Olaf in rad imam tople objeme.
Rada te imam, Olaf.
Ujemi me. -Imam te.
Še enkrat. Počakaj.
Bolj počasi.
Ana.
Ana?
Mama. Očka.
Vse je dobro, Ana. Držim te.
Elza, kaj si storila? To nam uhaja izpod nadzora.
Bila je nesreča. Žal mi je, Ana.
Ledeno hladna je. -Vem, h komu moramo.
Led?
Hitreje, Sven.
Sven.
Prosim, pomagajte.
Moja hči.
Kralj je.
Troli?
Tiho, rada bi kaj slišala.
Ljubčka, kar obdržala vaju bom.
Vaše veličanstvo, je bila rojena z magičnimi močmi ali prekleta?
Rojena in vse močnejše postajajo.
Srečo imate, da je ni zadelo v srce.
Srca se ne da tako enostavno spremeniti.
Glavo se da prepričati. -Naredite, kar morate.
Priporočam, da odstranimo vso magijo,
celo spomin nanjo, da bomo popolnoma varni.
Ne skrbite, pustil ji bom razigranost.
Okrevala bo.
Si ne bo zapomnila, da imam magične moči?
Tako bo najbolje.
Poslušaj me, Elza. Tvoja moč se bo še povečala.
V njej je lepota,
vendar pa tudi velika nevarnost.
Moraš se jo naučiti nadzirati.
Strah bo tvoj sovražnik.
Obvarovali jo bomo. Naučila se jo bo nadzirati, prepričan sem.
Do takrat pa...
Zaklenili bomo vrata, zmanjšali bomo osebje,
omejili bomo njene stike z ljudmi
in skrili njene magične moči pred vsemi.
Tudi pred Ano.
Elza?
Bi rada napravila snežaka?
Pridi se igrat.
Nič več te ne vidim. Pridi ven.
Tako je, kot da bi odšla.
Bili sva najboljši prijateljici.
Zdaj pa nisva več. Želim si, da mi poveš, zakaj.
Bi rada napravila snežaka?
Ni nujno, da je snežak.
Pojdi stran, Ana.
Prav. Adijo.
Rokavice bodo pomagale. Vidiš?
Prikrij. -Ne občuti.
Ne dovoli, da se vidi.
Bi rada napravila snežaka?
Ali se vozila s kolesom po hodniku?
Nujno rabim družbo.
Začela sem se pogovarjati s slikami na stenah.
Zdrži, Joan.
Osamljena sem v teh praznih sobanah,
medtem ko ure minevajo.
Strah me je. Postaja močnejše.
Če se vznemirjaš, je samo še huje. Pomiri se.
Ne dotikaj se me, prosim. Nočem te poškodovati.
Se vidimo čez dva tedna.
Morata res iti? -Ne skrbi, Elza.
Elza?
Vem, da si notri.
Ljudje sprašujejo, kje si.
Pravijo mi, naj bom pogumna in poskušam biti.
Tukaj sem zate, samo pusti me k sebi.
Le druga drugo imava.
Sami sva ostali.
Kaj bova naredili?
Bi rada napravila snežaka?
TRI LETA KASNEJE
Dobrodošli v Arendelle. -Hvala, gospod.
Pazite, kje hodite. Grajska vrata se bodo kmalu odprla.
Zakaj moram to nositi? -Ker je kraljica dovolj stara.
Dan kronanja je. -To ni moja krivda.
Kaj hočeš, Sven? -Daj mi prigrizek.
Kaj pa čarobna beseda? -Prosim.
Razdeliva si.
Ne morem verjeti, da so končno odprli vhod.
In to za cel dan.
Hitreje, Persi.
Arendelle, naš najskrivnostnejši trgovski partner.
Odprite ta vrata, da bom lahko odkril vaše skrivnosti
in izkoristil vaše bogastvo.
Sem to rekel naglas?
Moje boleče oči že komaj čakajo, da bi videle kraljico in princeso.
Stavim, da sta prelepi.
Stavim, da sta čudoviti.
Princesa Ana?
Princesa Ana? -Ja?
Oprostite, da vas budim. -Saj me nisi zbudil.
Že dolgo sem budna.
Kdo je?
Še vedno sem jaz, gospodična. Vrata se bodo odprla kmalu.
Čas je, da se pripravite. -Seveda.
Pripravim na kaj? -Na kronanje vaše sestre.
Kronanje moje sestre.
Danes je kronanje.
Dan kronanja je.
Okno je odprto. Vrata tudi.
Nisem vedela, da to še delajo.
Kdo se še spomni, da imamo 8000 solatnih krožnikov?
Leta sem pohajkovala po praznih hodnikih.
Zakaj imamo plesno dvorano, a nobenih plesov?
Končno se odpirajo grajska vrata.
Prišli bodo resnični, pravi ljudje.
Popolnoma drugače bo.
Kako težko že čakam to spremembo.
Prvič po celi večnosti
bomo imeli glasbo, imeli svetlo.
Prvič v svojem življenju
preplesala bom celo noč.
Ne vem, če sem vzhičena ali domišljava,
ampak nekaj od tega sem.
Ker prvič po celi večnosti
več sama ne bom.
Komaj čakam, da jih srečam.
Kaj pa, če bom srečala "pravega"?
Predstavljajte si me nocoj vso načičkano.
Ob steni stoječ očarljivo oblečeno.
Sliko prefinjene ljubkosti.
Nenadoma ga zagledam,
lepega tujca, visokega in prijetnega.
Strašno si čokolade zaželim.
Cel večer se smejeva in pogovarjava.
Kar popolnoma čudaško je.
Popolnoma drugače od mojega dosedanjega življenja.
Prvič v mojem življenju
čarobno bo in zabavno.
Prvič v življenju
me morda bo kdo opazil.
Vem, da je popolnoma noro
sanjati o tem, da našla bom romanco.
Ampak prvič v svojem življenju
bom vsaj imela možnost.
Ne pusti jih k sebi. Ne dovoli, da vidijo.
Bodi dobro dekle, kot moraš vedno biti.
Prikrij, ne občuti.
Pretvarjaj se.
Samo ena napačna poteza in vsi bodo vedeli.
Saj bo samo danes. -Samo danes bo.
Mučno je čakanje. -Mučno je čakanje.
Naročite stražarjem, naj odprejo...
Grajska vrata. -Grajska vrata.
Prvič v življenju
bom dobila, o čemer sanjala sem.
Bodi dobro dekle, kot moraš vedno biti.
Priložnost, da spremenim svoj osamljeni svet.
Prikrij.
Priložnost, da najdem pravo ljubezen.
Prikrij, ne občuti, ne pokaži jim.
Vem, da bo jutri vsega konec, zato se mora zgoditi danes.
Ker prvič v življenju.
Prvič v življenju...
Mi nič ne stoji na poti.
Hej. -Oprosti, si se poškodovala?
Živjo.
Ne, ne. Dobro sem. -Si prepričana?
Nisem gledala, kje hodim.
Dobro sem. Res. -Hvala bogu.
Princ Hans z Južnih otokov.
Princesa Ana Arendellska. -Princesa?
Milady.
Živjo, še enkrat.
O, fant.
Kako nerodno. Nisi ti neroden, jaz sem nerodna.
Čudovit si. Kaj sem rekla?
Rad bi se uradno opravičil, ker sem s konjem zadel princeso Arendellsko
in za vse, kar je sledilo.
Je že v redu. Nisem tista princesa.
Če bi zadel mojo sestro Elzo, bi to bilo...
Ker...
Zdravo.
Ampak na srečo sem samo jaz.
Samo ti?
Zvonovi. Kronanje.
Bolje...
Bolje, da grem. Iti moram.
Adijo.
Vaše veličanstvo, rokavice.
Kraljica Elza Arendellska.
Princesa Ana Arendellska.
Sem? Ste prepričani? Mislim, da ne bi smela... Prav.
Zdravo.
Je to namenjeno meni?
Zdravo.
Čudovita si. -Hvala.
Ti si videti polnejša.
Ne polnejša, lepša.
Hvala.
Tako je torej videti zabava?
Topleje je, kot sem si mislila. -Kaj tako vabljivo diši?
Čokolada.
Vaše veličanstvo, vojvoda iz Weaseltowna (mesta hinavcev).
Iz Weseltona. Vojvoda Weseltonski, vaše veličanstvo.
Kot vašemu najtesnejšemu trgovskemu partnerju se mi zdi prav,
da vas povabim na prvi ples kot kraljico.
Hvala. Žal ne plešem.
Moja sestra pa.
Vaša sreča. -Mislim, da...
Če boste omedleli, vas bom ujel.
Oprosti.
Kot živahen pav.
Kako lepo, da ste odprli grajska vrata.
Zakaj so bila sploh zaprta?
Poznate razlog?
Ne. -Ne?
Prav. Takole.
Ne pravijo mi zastonj "mali voz".
Kot piščanec z obrazom opice letim...
Povejte mi, ko boste pripravljeni za naslednji ples, milady.
Res je bil živahen.
Še posebno za moškega z visokimi petami.
Si dobro? -Še nikoli bolje.
Tako lepo je.
Želim si, da bi bilo vedno tako.
Jaz tudi.
Vendar ne more biti. -Zakaj ne? -Enostavno ne more.
Oprosti mi za trenutek.
Vesel sem, da sem te ujel. -Hans.
Pogosto sem imela cel salon na voljo zase za drsanje. Oprosti.
Tvoja postava pomaga, sem prepričana.
Kaj imaš tu? -To imam od rojstva,
čeprav sem sanjala, da me je poljubil trol.
Všeč mi je.
Ja, vse skupaj. Razumel si.
Koliko bratov že imaš?
Dvanajst starejših bratov.
Trije so se pretvarjali, da sem neviden.
Dobesedno. Dve leti.
Grozno. -To pač bratje počnejo. -Sestre tudi.
Z Elzo sva si bili zelo blizu, ko sva bili majhni.
Potem pa me je nekega dne enostavno izključila iz svojega življenja.
Še zdaj ne vem, zakaj.
Jaz te ne bi nikoli izključil.
Lahko rečem nekaj norega?
Rad imam norosti.
Celo življenje so mi zapirali vrata pred nosom.
Potem se nenadoma zaletim vate.
Tudi sam sem ravno razmišljal tem, ker...
Že celo življenje iščem svoje mesto pod soncem.
Morda je kriva zabava ali čokoladni fondi.
Ampak s tabo... -Ampak s tabo...
Sem našel svoje mesto. -Vidim tvoj obraz.
Česa takega še nikoli nisem videl.
Ljubezen so odprta vrata.
S tabo. -S tabo.
Ljubezen so odprta vrata.
To je noro. -Kaj?
Drug drugemu dokončujeva... -Sendviče.
Ravno to sem hotel reči.
Nisem še srečala nekoga, ki bi razmišljal podobno kot jaz.
Srečno naključje. Spet.
Podobnost najinega razmišljanja ima lahko samo eno razlago.
Usojena sva si drug drugemu.
Reci zbogom... -Reci zbogom
bolečini iz preteklosti.
Ne bova je več čutila.
Ljubezen so odprta vrata.
Življenje je lahko veliko več s tabo. -S tabo. -S tabo.
Ljubezen so odprta vrata.
Lahko rečem nekaj norega?
Bi se poročila z mano?
Lahko rečem nekaj še bolj norega?
Ja.
Oprostite. Naju spustite mimo?
Hvala. Tamle je.
Elza! Mislim, kraljica.
Spet jaz. Naj ti predstavim princa Hansa z Južnih otokov.
Vaše veličanstvo.
Rada bi vaš blagoslov
za najino poroko.
Poroko? -Ja.
Ne razumem.
Nisva se še pogovorila o vseh podrobnostih.
Rabiva nekaj dni za pripravo svečanosti.
Imeli bom juho, pečenko, sladoled in...
Bova živela tukaj? -Tukaj? -Seveda.
Na obisk lahko povabiva vseh tvojih 12 bratov.
Ne, ne, ne...
Saj imamo dovolj prostora.
Počasi.
Nobeni bratje ne bodo prišli na obisk.
Nihče se ne bo poročil.
Kaj?
Lahko govorim s tabo, prosim? Na samem.
Ne. Karkoli bi rada povedala, lahko poveš obema.
Prav.
Ne moreš se poročiti z nekom, ki si ga šele srečala.
Lahko, če je prava ljubezen.
Ana, kaj pa veš o pravi ljubezni?
Več kot ti. Ti veš le to, kako izključiti ljudi iz svojega življenja.
Prosila si me za blagoslov. Moj odgovor je: ne.
Zdaj pa mi oprostita.
Vaše veličanstvo, če lahko...
Ne morete. Raje pojdite.
Zabave je konec. Zaprite vrata. -Ja, vaše veličanstvo.
Elza, ne. Počakaj! -Vrni mi rokavico!
Elza, prosim, prosim. Tako ne morem več živeti.
Potem pa pojdi.
Le kaj sem ti storila? -Dovolj, Ana.
Zakaj se me izogibaš?
Zakaj se vseh izogibaš? Česa se tako bojiš?
Rekla sem, dovolj!
Čarovnija. Vedel sem, da se tukaj dogaja nekaj sumljivega.
Elza?
Tukaj je.
Kraljica.
Kraljica Elza.
Vaše veličanstvo, je z vami vse v redu?
Tam je. Ustavite jo!
Prosim, ne približujte se mi.
Ne približujte se mi!
Pošast, pošast.
Elza!
Elza.
Počakaj, prosim.
Elza, ustavi se.
Ana. -Ne.
Fjord.
Sneg?
Ja, sneg.
Si dobro? -Ne.
Si vedela? -Ne.
Sneži, sneži.
Kraljica je preklela to deželo.
Moramo jo ustaviti.
Za njo morate. -Počakajte. Ne.
Ti? Si tudi ti čarovnica?
Si tudi ti pošast?
Ne, popolnoma običajna sem. -Res je.
V najboljšem smislu.
Tudi moja sestra ni pošast. -Skoraj me je ubila.
Spodrsnilo vam je na ledu. -Na njenem ledu.
Bila je nesreča. Prestrašena je bila.
Ni hotela. Nič od tega ni hotela.
Jaz sem bila kriva. Silila sem vanjo.
Zato moram jaz za njo. -Kaj? -Pripeljite mi konja, prosim.
Ana, ne. Prenevarno je.
Elza ni nevarna.
Pripeljala jo bom nazaj in popravila škodo.
S tabo grem. -Ne.
Ostati moraš tukaj in poskrbeti za Arendelle.
V čast mi bo.
Princ Hans bo vladal, medtem ko me ne bo.
Si prepričana, da ji lahko zaupaš?
Ne bi rad, da se ti kaj zgodi. -Moja sestra je.
Nikoli mi ne bi storila nič žalega.
Sneg na gori nocoj belo se blešči,
nobene na njem ni videti sledi.
Kraljestvo samote
in jaz sem njegova kraljica.
Veter zavija kot ta vrtinčasti vihar v meni.
Nisem ga mogla zadržati v sebi. Bog ve, da sem se trudila...
Ne pusti jih blizu, ne dovoli, da vidijo.
Bodi dobro dekle, kot moraš vedno biti.
Prikrij, ne občuti, ne dovoli, da zvedo.
Zdaj vedo.
Bodi to, kar si, bodi ti.
Ne morem se več zadrževati.
Bodi to, kar si, bodi ti.
Obrni se in zaloputni vrata za sabo.
Ni mi mar, kaj bodo rekli.
Naj vihar se razbesni.
Mraz me tako ali tako nikoli motil ni.
Smešno, kako so od daleč vse stvari videti manjše.
In strahovi, ki so nekoč mi vladali,
mi ne morejo več do živega.
Čas je, da vidim, kaj zmorem.
Da preizkusim svoje meje in jih presežem.
Nič ni prav, nič narobe, zame ni pravil.
Svobodna sem.
Bodi to, kar si, bodi ti.
Eno z vetrom in nebom sem.
Bodi to, kar si, bodi ti.
Ne boste me videli jokati.
Tu stojim in tu bom ostala.
Naj vihar se razbesni.
Moja moč prodira skozi zrak v tla.
Moja duša se zavija v zamrznjenih fraktalih vse naokoli.
Ena misel se oblikuje kot ledeni piš.
Nikoli se ne bom vrnila.
Preteklost naj ostane v preteklosti.
Bodi to, kar si, bodi ti.
Dvignila se bom kot jutranja zora.
Bodi to, kar si, bodi ti.
Tistega popolnega dekleta ni več.
Tu stojim v svetlobi dneva.
Naj vihar se razbesni.
Mraz me tako ali tako nikoli motil ni.
Elza.
Elza, jaz sem, Ana.
Tvoja sestra, ki ni hotela, da bi zamrznila poletje.
Žal mi je. Jaz sem k-k-kriva.
Nič od tega se ne bi zgodilo, če bi mi zaupala svojo skrivnost.
Zoprna je.
Ne, ne. Vrni se. Ne.
No, prav.
Sneg, moral je biti sneg.
Zakaj nima tropske magične moči,
ki bi prekrila fjorde z belo mivko in toplim...
Ogenj.
Mrzlo, mrzlo, mrzlo...
Trgovska postaja Potujoči hrast.
In savna.
Velika poletna razprodaja.
50% popusta za plavalne obleke, cokle,
kremo za sončenje, ki sem jo sam izumil.
Super.
Kaj pa škornji?
Zimski škornji in obleke?
To lahko najdete na oddelku za zimo.
Zanima me ali je morda še kakšno mlado dekle,
morda kraljica, šlo tu mimo?
Samo ti si dovolj nora, da si zunaj v tem vremenu, draga.
Ti in ta fant.
Velika poletna razprodaja.
Korenje.
Za tabo.
Seveda. Oprosti.
Grozno vreme za julij, ni res?
Le od kje je prišlo?
S Severne gore.
Severna gora.
To bi bilo 40. -40? Ne, 10.
Ne bo šlo.
Ti so iz naše zimske zaloge,
kjer imamo veliko razliko med ponudbo in povpraševanjem.
Ti mi boš pravil o ponudbi in povpraševanju?
Preživljam se s prodajo ledu. -Trenutno to ni ravno lahek posel.
To je res...
Smola.
Še vedno 40. Ampak v ceno ti bom vključil obisk Hrastove savne.
Živjo, družina.
Imam samo 10. Pomagaj mi.
Za 10 dobiš tole in nič več.
Povej mi, kaj se je zgodilo na Severni gori?
Je bilo videti magično?
Ja, zdaj pa se umakni, da pokažem temu lopovu.
Kako si mi rekel?
Adijo.
Ne, Sven, nisem ti prinesel korenja.
Sem pa nama našel prenočišče.
In to zastonj.
Žal mi je zaradi te grobosti.
Dodal bom še četrt polenovke, pa bova oba zadovoljna.
Samo obleko in čevlje, ja?
Severni jeleni so boljši od ljudi.
Sven, se strinjaš s tem?
Ljudje te pretepejo, zmerjajo in ogoljufajo.
Vsi so slabi, razen tebe.
Hvala, kolega.
Vendar pa ljudje dišijo bolje od severnih jelenov.
Sven, se strinjaš z mano?
Spet imaš prav. Velja za vse, razen zate.
Pa si me. Pojdiva zdaj spat.
Lahko noč, pa eno bolho za pomoč.
Lep duet.
Ti si.
Kaj bi rada?
Rada bi, da me odvedeš do Severne gore.
Nisem vodnik.
Bom rekla drugače.
Odvedi me do Severne gore,
prosim.
Vem, kako se da ustaviti to zimo.
Odidemo ob zori.
In pozabila si na korenje za Svena.
Žal mi je. Nisem...
Na pot gremo takoj zdaj.
Primi se. Rada potujeva hitro.
Rada imam hitrost.
Noge dol. To je sveže lakirano.
Si odraščala v hlevu?
Ne, na gradu.
Povej mi, zakaj je kraljica postala tako ledeno nora?
Jaz sem bila kriva.
Zaročila sem se in je ponorela,
ker sem ga spoznala šele tistega dne.
Rekla je, da ne bo blagoslovila poroke.
Zaročila si se z nekom, ki si ga šele spoznala?
Razjezila sem se, nato pa se je razjezila še ona.
Potem je poskušala oditi. Zagrabila sem jo za rokavico.
Hočeš reči, da si se zaročila z nekom, ki si ga komaj spoznala?
Ja, saj sem ti že povedala. Vedno je nosila rokavice,
vendar sem mislila, da jih nosi zaradi umazanije.
Te starši niso posvarili pred neznanci?
So, ja.
Ampak Hans ni neznanec.
Res? Kako pa se piše?
Z Južnih otokov.
Kaj je njegova najljubša hrana? -Sendviči.
Ime najboljšega prijatelja? -Verjetno John.
Barva oči? -Zasanjane. -Številka čevlja? -Ni pomembno.
Si že jedla z njim? Kaj, če ti ni všeč način, kako jé?
Kaj, če ti ni všeč, kako si vrta po nosu? -Vrta po nosu?
In potem to poje. -Oprostite, gospod. Princ je.
Vsi moški to počno. -Fuj.
Ni pomembno, to je prava ljubezen.
Ni slišati kot prava ljubezen.
Si morda strokovnjak za ljubezenske zadeve?
Nisem, imam pa prijatelje, ki so.
Prijatelje imaš, ki so strokovnjaki za ljubezenske zadeve?
Ne verjamem ti. -Nehaj.
Ne, ne. Rada bi jih spoznala. -Resno mislim.
Psst.
Sven, pojdi. Pojdi!
Kaj je to? -Volkovi.
Volkovi?
Kaj bomo naredili? -Ne skrbi.
Ne padi s sani, da te ne požrejo.
Rada bi pomagala. -Ne. -Zakaj ne? -Ker ne zaupam tvoji presoji.
Kako, prosim?
Kdo se poroči s človek, ki ga je šele spoznal?
Prava ljubezen je.
Christopher!
Ime mi je Krištof.
Skloni se.
Skoraj si me zažgala. -Ampak nisem.
Pripravi se za skok, Sven.
Ne ukazuj mu, kaj naj naredi.
Jaz mu bom. Skoči, Sven!
Šele dobro sem jih odplačal.
Ne, ne, ne.
Primi se.
Vleci, Sven. Vleci!
Nadomestila ti bom sani in vse, kar je bilo na njih.
Razumela bom, če mi ne boš več hotel pomagati.
Seveda ji nočem več pomagati.
Pravzaprav mi je tole uničilo možnosti,
da bi lahko sploh še komu lahko pomagal.
Sama bo umrla. -S tem lahko živim.
Ampak če bo umrla, ne boš dobil novih sani.
Včasih te res ne maram.
Počakaj, s tabo greva.
Res?
Potem pa pojdimo skupaj.
Arendelle.
Popolnoma pod ledom je.
Vse bo še dobro. Elza ga bo odtajala.
Ga bo res? -Ja.
Pojdimo naprej. Je to pot proti Severni gori?
Prej bo v to smer.
Nisem si predstavljala, da je zima lahko tako lepa.
Res je lepa, kajne?
Vse je tako belo.
Kaj pa, če bi imeli malo barve?
Recimo škrlatna, zelena...
Morda rumena? Ne, rumena ne.
Rumena in sneg? Ne gre skupaj.
Imam prav?
Zdravo. -Videti si grozljiv.
Nočem ga. -Izvoli nazaj.
Prosim, ne izpusti me, saj je samo glava.
Slabo se je začelo.
Fuj, telo.
Koga to vidim?
Zakaj visite z zemlje kot netopirji?
Samo malo.
Hvala. -Ni zakaj.
Zdaj sem popoln.
Skoraj.
Bilo je, kot da bi se mi življenje obrnilo na glavo.
Žal mi je. Hotela sem le... -Vrtoglavica.
Si dobro? -Se šališ? Čudovito sem.
Vedno sem hotel imeti nos.
Tako ljubek je. Kot da bi bil samorogov mladič.
Zdaj mi je še bolj všeč.
Začnimo spet od začetka.
Pozdravljeni. Ime mi je Olaf in rad imam tople objeme.
Olaf?
Tako je, Olaf.
Ti pa si...?
Ana.
Kdo je tisti odbiti osel tam?
To je Sven.
Kako pa je ime severnemu jelenu?
Sven.
Dobro. Si bom še lažje zapomnil.
Glej ga, kako rad bi me poljubil na nos.
Tudi jaz te imam rad.
Olaf, te je naredila Elza? -Ja, zakaj?
Veš, kje je? -Ja, zakaj?
Bi nam lahko pokazal pot? -Ja, zakaj?
Kako to deluje?
Nehaj, Sven, pogovarjam se.
Ja, zakaj? -Povedal ti bom, zakaj.
Elza mora vrniti poletje. -Poletje?
Vedno mi je bila všeč misel na poletje,
na sonce in o tem, da so vse stvari tople. -Res?
Predpostavljam, da nimaš veliko izkušenj z vročino. -Ne.
Ampak včasih zaprem oči in si predstavljam, kako bi bilo poleti.
Čebele bi brenčale, otroci bi pihali v regratove lučke
jaz pa bi delal to, kar dela sneg poleti.
S pijačo v roki bi sedel na žgočem pesku.
Verjetno bi čudovito porjavel.
Končno bi občutil poletni vetrič namesto zimskega viharja.
Ugotovil bi, kaj se zgodi z ledom, ko postane toplo.
Komaj čakam, da vidim, kaj si moji prijatelji mislijo o meni.
Predstavljajte si, kako bolj kul (hladnejši) bom poleti.
Vročina in mraz sta oba tako huda, da ju je smiselno dati skupaj.
Zima je primerna za crkljanje v hiši,
sredi poletja pa bom...
Srečen snežak.
Ko je življenje težko, rad sanjarim o tem,
kako poležujem na poletnem soncu.
Nebo bo modro in vi vsi boste zraven.
Ko se bo z mano zgodilo, kar se pač s snegom zgodi poleti.
Povedal mu bo. -Ne drzni si.
Poleti.
Pridite. Elza je v tej smeri.
Vrnimo poletje.
Že grem.
Nekdo mu bo moral povedati.
Ne, ne. Skorjo si obrnil navzdol.
Skorja mora biti obrnjena navzgor.
Spodaj bo skorja ostala bolj suha.
Potrebuje kdo ogrinjalo?
Arendelle je vaš dolžnik, vaša visokost.
Grad je odprt.
V veliki dvorani lahko dobite juho in kuhano vino.
Razdelite jih.
Princ Hans,
naj sedimo in zmrzujemo,
medtem ko razdeljujete arendallsko trgovsko blago?
Princesa Ana je ukazala... -Še nekaj je.
Ste pomislili na to, da se je vaša princesa
morda zarotila z zlobnimi čarovnicami, da bi nas uničila?
Ne dvomite v princeso. Pooblastila me je, da jo nadomeščam.
Niti trenutka ne bom okleval, da zaščitim Arendelle pred izdajo.
Izdaja?
Umiri se, umiri se.
Konj princese Ane. Kaj se ji je zgodilo? Kje je?
Princesa Ana je v težavah.
Rabim prostovoljce, da jo gremo iskat.
Dva moja moža gresta zraven, milord.
Bodita pripravljena na vse.
Če naletita na kraljico, naredita konec tej zimi.
Razumeta?
Kako pravzaprav nameravaš spremeniti to vreme?
Pogovorila se bom s sestro. -To je tvoj načrt?
Moj posel z ledom je odvisen od tvojega pogovora s sestro? -Ja.
Torej se je ne bojiš? -Zakaj bi se je?
Stavim, da je najlepša, najprijaznejša, najtoplejše oseba na svetu.
Poglej si to.
Nasadil sem se.
Kaj bomo zdaj?
Preveč strmo je. Samo eno vrv imam, ti pa ne znaš plezati.
Kdo to pravi?
Kaj počneš? -K sestri grem.
Ubila se boš. Na tvojem mestu ne bi stopil tja.
Motiš me. -Ali tja.
Kako veš, da te Elza sploh želi videti?
Ne poslušam te, ker se moram osredotočiti na plezanje.
Večina ljudi, ki so izginili v gorah, je želela biti sama.
Nihče noče biti sam. Razen morda ti.
Nisem sam. Prijatelje imam, se spomniš?
Misliš na strokovnjake za ljubezen?
Ja, strokovnjake za ljubezen.
Povej mi ali bom kmalu tam.
Se ti ne zdi, da je zrak tukaj nekam redek?
Počakaj.
Sven, ne vem, če nam bo to pomagalo, ampak našel sem stopnišče,
ki vodi točno tja, kamor sta namenjena.
Hvala bogu. Ujemi me.
Hvala. To je bilo kot skakanje na slepo.
Kakšen led. Kar zjokal bi se.
Kar daj, ne bom te obsojala.
Pomiri se. Pridi sem, imam te.
Ostani tukaj, kolega.
Brezhibno.
Potrkaj.
Kar potrkaj.
Zakaj ne potrka?
Misliš, da zna potrkati?
Vrata so se odprla. Vsaj to.
Bolje, da počakaš tukaj. -Kaj?
Ko sem ji zadnjič predstavila moškega, je zamrznila vse naokoli.
Saj smo v ledeni palači.
Led je moje življenje. -Adijo, Sven.
Ti tudi, Olaf.
Jaz? -Pustita naju za minuto sami. -Prav.
Ena, dva, tri, štiri...
Elza?
Jaz sem, Ana.
Ana?
Elza, videti si drugačna.
V dobrem smislu.
Palača je čudovita. -Hvala.
Nikoli se nisem zavedala, kaj lahko naredim.
Zelo obžalujem, kar se je zgodilo. Če bi bila vedela... -Je že v redu.
Ni se ti treba opravičevati.
Bolje, da greš, prosim. -Saj sem šele prišla.
Tvoje mesto je v Arendellu. -Tvoje tudi.
Ne, Ana. Ostati moram tu.
Sama.
Kjer sem lahko to, kar sem v resnici.
Ne da bi komu škodila.
Kar se tiče tega... -... 59, 60.
Kaj se dogaja?
Živjo, ime mi je Olaf in rad imam tople objeme.
Olaf?
Ti si me naredila, se spomniš?
In si živ?
Mislim, da.
Ravno takšnega sva naredili, ko sva bili še majhni.
Ja.
Bili sva si tako blizu.
Saj sva si spet lahko.
Počasi.
Ana.
Ne, ne moreva.
Zbogom, Ana. -Elza, počakaj.
Ne, rada bi te obvarovala.
Ni me treba varovati. Ne bojim se.
Ne izključi me spet iz svojega življenja.
Prosim, ne zapiraj vrat pred mano.
Ne rabiš se več držati zase.
Ker prvič v življenju zdaj končno razumem.
Prvič v življenju lahko to urediva z roko v roki.
Skupaj se lahko spustiva s te gore.
Ni ti treba živeti v strahu.
Ker prvič v življenju bom tukaj s tabo.
Ana, prosim, vrni se domov.
Življenje te čaka.
Uživaj v soncu in odpri grajska vrata.
Ja, ampak... -Vem, da misliš dobro,
ampak pusti me pri miru.
Res sem sama, ampak sama in svobodna.
Ne približujte se mi in varni boste pred mano.
Pravzaprav nismo. -Kaj misliš s tem?
Zdi se mi, da ne veš. -Česa ne vem?
Arendelle je v globokem, globokem, globokem snegu.
Kaj?
Kot kaže, si povzročila večno zimo. Povsod.
Povsod?
Saj ni hudo, samo odmrzni jo. -Ne morem.
Ne vem, kako. -Seveda jo lahko.
Prepričana sem, da jo lahko.
Ker prvič v življenju...
Tak bedak sem. Ne morem biti svobodna.
Ne boj se.
Ne morem ubežati viharju v sebi. -To lahko rešiva skupaj.
Prekletstvo je močnejše od mene.
Ustavili bova nevihto, ki si jo povzročila.
Ana, prosim, samo še slabše bo.
Brez panike. -Toliko strahu je.
Sonce bo spet toplo sijalo. -Tukaj nisi varna.
Skupaj se lahko boriva s tem.
Ne morem.
Ana, si v redu?
Dobro sem.
Kdo je to? Ni pomembno.
Iti moraš. -Ne. To lahko rešiva skupaj.
Kako? Kakšna moč imaš, da bi ustavila to zimo?
Da bi ustavila mene?
Ana, mislim, da bi morali oditi. -Ne, ne grem brez tebe, Elza.
Ja, greš.
Spusti nas.
Izginite.
Pazite.
Pazite se moje zadnjice.
Ni lepo, da mečeš ljudi.
Pomiri se.
Umiri se, umiri se. -Saj sem mirna.
Pusti snežnega velikana pri miru. -Mirna sem. -Dobro.
Zdaj si ga pa razjezila. -Zamotil ga bom, vidva pa pojdita.
Ne, ne vidva.
Zdaj sem pa še v večji godlji.
Kaj počneš?
Pa sem ga.
Spodaj je 30-metrski prepad. -60 metrov je.
Kaj počneš? -Nekam moram pričvrstiti vrv.
Kaj, če padeva?
Spodaj je 6 m pršiča.
Pristala bova kot na blazino. Upam.
Skočiva na tri.
Ena. -Reci, kdaj.
Dva. -Pripravljena sem. -Pomiri se.
Tri.
Kaj, za...
Zdaj pa imava.
V kakšni slabi kondiciji sem.
Ana, Sven.
Kje sta? Beli velikan je ostal daleč za nami.
Ravno smo se pogovarjali o tebi.
Same dobre stvari.
Ne.
To ne bo nič pomagalo, kajne?
Olaf.
Držita se.
Hitreje.
Kaj se dogaja?
Krištof!
Ne vračajte se! -Ne bomo.
Imel si prav. Res je kot blazina.
Olaf.
Ne čutim nog.
To so moje noge.
Naredi mi uslugo in zagrabi mojo zadnjico.
Tako je že bolje.
Hej, Sven. Našel nas je.
Ti moj srčkani severni jelen? -Ne govori tako z njim.
Si dobro? -Hvala.
Kako je s tvojo glavo?
V redu. Dobro sem.
Imam debelo lobanjo.
Jaz nimam lobanje ali kosti.
Torej...
Kaj bomo pa zdaj? -Kaj bomo zdaj?
Saj res.
Kaj naj naredim?
Vrgla me je ven.
V Arendelle se ne morem vrniti s takšnim vremenom.
Potem pa še tvoj posel z ledom. -Ne skrbi za moj posel.
Skrbi raje za svoje lase. -Kaj?
Ravnokar sem padla s pečine. Moral bi videti svoje lase.
Tvoji postajajo beli. -Beli? To je... Kaj?
To je zato, ker te je zadela, kajne?
Je videti hudo?
Ne. -Okleval si. -Nisem. Pomoč rabiš. Pridi.
Kam gremo? -Obiskat moje prijatelje.
Strokovnjake za ljubezen? -Ja.
Ne skrbi, pomagali ti bodo. -Kako veš?
Ker sem jih enkrat že videl pomagati.
Tudi jaz bi bil rad strokovnjak za ljubezen.
Zberi se. Imej se pod nadzorom.
Ne občuti, ne občuti.
Ne občuti.
Glej, Sven, nebo se zbuja.
Te zebe? -Malo.
Pridi sem.
Torej, moji prijatelji...
Čeprav jim pravim prijatelji, so bolj kot družina.
Ko sem bil še majhen, sva bila sama s Svenom,
dokler naju niso vzeli za svoja.
Res? -Ja.
Nočem te prestrašiti. Včasih so malo neprijetni.
In glasni.
Zelo glasni.
Včasih to tudi trmasti in malo arogantni in naporni.
Zelo, zelo naporni, kar...
V bistvu so dobri. Mislijo dobro. -Krištof, sliši se čudovito.
Potem pa...
Spoznaj mojo družino.
Pozdravljeni.
To so skale.
Nor je.
Komaj sem te prepoznal. Se nisi malo zredil?
Zamotil ga bom, ti pa medtem zbeži.
Živjo, Svenova družina! Lepo, da smo se spoznali.
Ana, ker te imam rad, vztrajam, da zbežiš.
Slišal sem, da ste strokovnjaki za ljubezen.
Zakaj ne bežiš?
Dobro. Grem.
Ana, počakaj.
Krištof!
Krištof je prišel.
Krištof je doma. Tako dolgo te že ni bilo.
Krištof je prišel.
Krištof?
Naj si te ogledam.
Sleci obleko, da jo operem. -Ne bom se slačil.
Vesel sem, da vas vidim.
Kje je Veliki Pabbie? -Dremlje.
Glej, na meni je zrasla goba.
Zaslužil svoj ognjeni kristal.
Meni pa je šel ven ledvični kamen.
Krištof, dvigni me. -Rasteš. Dobro zate.
Troli? To so troli.
Pripeljal je dekle.
Kot tortica je.
Kaj se dogaja?
Šele pred kratkim sem jo spoznal.
Naj vidim. Svetle oči, lep nos, močni zobje.
Prava bo za našega Krištofa.
Narobe si razlagate. Nisem je pripeljal zaradi tega.
Tako je. Midva nisva, jaz nisem...
Kaj je narobe, draga?
Zakaj si tako zadržana do takega človeka?
Je to zaradi njegove nerodne hoje? -Kaj?
Ali zaradi čemernega načina govora? -Ne.
Ali ker ima tako čudno oblikovane noge?
Čeprav umiva se skrbno, zaudarja vedno po nečem.
Vendar ne boš našla fanta, ki bi bil tako razumevajoč in prijazen.
Lepo.
Malo bi se moral popraviti, ima nekaj napak,
Njegova nenavadna vez do severnega jelena.
Kar je malo skregano z zakoni narave. -Ne gre zame.
Malo bi se moral popraviti, ampak prepričani smo,
da ga lahko popraviš z malo ljubezni.
Lahko, prosim, nehamo govoriti o tem?
Sem smo prišli zaradi resne težave.
Reci mi torej, draga,
je to zaradi plašnega načina hoje
ali zato, ker se ne znajde v družbi?
Ali morda zato, ker rad lula samo v gozdu?
To me ne zanima.
Ali skrivaš svojo naklonjenost, ker je tako nemoško blond?
Ali zaradi načina, kako prikriva svojo poštenost?
Malo bi se moral popraviti, ima nekaj napak.
Ne, nimam.
Njegova samota je potrditev njegove obupne potrebe po objemih.
Malo bi se moral popraviti, ampak mi vemo, kako.
Pravi način za njegovo izboljšanje
si ti.
Nehajte, nehajte. Dovolj!
Zaročena je z drugim, prav?
Torej je treba popraviti tudi njo.
To ne bo težko.
Ta "zaroka" je še odprta zadeva.
Mimogrede, ne vidim prstana.
Tudi njo je treba popraviti.
Njeni misli so nekje vmes.
Spravi zaročenca s poti in vse bo urejeno.
Ne pravimo, da ga lahko spremeniš.
Ker se ljudje v resnici ne spremenijo.
Pravimo le, da je ljubezen sila, močna in nenavadna.
Ljudje se odločijo narobe, če so jezni, prestrašeni ali v stiski.
Če pa jih posuješ z ljubeznijo,
če jih posuješ z ljubeznijo,
izvabiš iz njih najboljše.
Prava ljubezen izvabi iz ljudi najboljše.
Vsak od nas se lahko izboljša in to je najvažnejše.
Oče, sestra, brat, drug drugega rabimo,
da zrastemo in se razvijemo.
Vsak od nas se lahko izboljša,
ampak ko gre zares,
je edina stvar, ki lahko odpravi napake,
prava, prava, prava ljubezen.
Ljubezen, ljubezen, prava ljubezen.
Ana, ali vzameš Krištofa za svojega trolskega moža? -Kaj?
Poročila se boš.
Hladna je kot led.
Čutim neko čudno magijo.
Veliki Pabbie. -Privedi jo k meni.
Ana, tvoje življenje je v nevarnosti.
V tvojem srcu je led, ki ga je tja zapičila tvoja sestra.
Če se ne odstrani, te bo ta led zamrznil za vedno.
Kaj? Ne.
Saj ga lahko odstraniš, kajne? -Na žalost ne, Krištof.
Če bi bila njena glava, bi bilo enostavno.
Samo dejanje prave ljubezni lahko odtaja zamrznjeno srce.
Dejanje prave ljubezni?
Poljub prave ljubezni, morda?
Ana, odvesti te moramo k Hansu.
Hans.
Odnesi nas, Sven.
Olaf, pridi. -Prihajam.
Pojdimo poljubit Hansa. Kdo je Hans?
Prišli smo po princeso Ano.
Bodite pozorni, vendar ne poškodujte kraljice.
Jasno? -Ja, gospod.
Kraljica.
Tam zgoraj je. Pridi.
Ne, prosim.
Ne približujta se mi.
Streljaj!
Zadeni jo!
Kraljica Elza.
Ne bodite pošast, za katero vas imajo.
Kaj sem storila?
Zakaj ste me pripeljali sem?
Nisem mogel pustiti, da vas ubijejo.
Ampak predstavljam nevarnost za Arendelle. Pripeljite Ano.
Ana se ni vrnila.
Bi lahko ustavili zimo in vrnili poletje, prosim.
Ali ne vidiš, da ne morem.
Moraš jim reči, naj me spustijo.
Naredil bom, kar se bo dalo.
Potrpi še malo. Kolega, hitreje!
Se vidimo na gradu.
Ne izpostavljaj se, Olaf. -Prav.
Princesa Ana.
Je vse v redu s tabo?
Ne skrbi zame.
Ana, na smrt nas je skrbelo. -Milady.
Pogrejte jo in takoj poiščite princa Hansa.
Bomo. Hvala.
Poskrbite, da bo na varnem.
Vrnil sem bom, da poiščem princeso Ano.
Ne morete tvegati, da bi šli še enkrat tja.
Če se ji kaj zgodi...
Če se princesi kaj zgodi, ste Arendellu ostali samo vi.
Tukaj je. Princ Hans.
Ana, tako hladna si.
Hans, poljubiti me moraš. -Kaj? -Takoj zdaj. -Počasi.
Pustili vaju bomo sama.
Kaj se je zgodilo na gori?
Elza me je zadela s svojo magično močjo.
Rekla si, da te ne bo ranila. -Motila sem se.
Ana?
Zamrznila je moje srce in samo dejanje prave ljubezni me lahko reši.
Poljub prave ljubezni.
Ana...
Ko bi le obstajal kdo, ki bi te ljubil.
Kaj?
Rekel si, da me ljubiš.
Kot trinajsti v vrsti v mojem kraljestvu nisem imel nobene možnosti.
Vedel sem, da se bom morala poročiti s kakšno princeso.
Kaj hočeš povedati?
Kot dedinja bi bila Elza seveda primernejša.
Ampak pri njej nihče ni imel možnosti.
Ti pa si bila tako zaljubljena vame,
da si se bila pripravljena takoj poročiti z mano.
Po poroki s tabo sem nameraval uprizoriti manjšo nesrečo za Elzo.
Hans, nehaj.
Potem se je obsodila kar sama,
ti pa si bila dovolj neumna, da si šla za njo. -Prosim te.
Sedaj moram samo še ubiti Elzo in vrniti poletje.
Ne moreš se kosati z Elzo. -Ti se ne moreš kosati z njo.
Jaz sem junak, ki bo rešil Arendelle pred uničenjem.
Ne bo ti uspelo.
Mi je že.
Prosim, naj mi kdo pomaga.
Prosim.
Iz minute v minuto postaja hladneje.
Če ne bomo kmalu česa ukrenili, bomo vsi zmrznili.
Princ Hans. -Princesa Ana je...
Mrtva. -Kaj?
Kaj se ji je zgodilo?
Kraljica Elza jo je ubila.
Njena lastna sestra.
Ravno sva še uspela izreči najine zakonske zaobljube,
preden je umrla v mojem naročju.
Nobenega dvoma ni,
kraljica Elza je pošast in vsi smo v veliki nevarnosti.
Princ Hans, Arendelle se zanaša na vas.
S težkim srcem
obtožujem kraljico Elzo Arendellsko veleizdaje
in jo obsojam na smrt.
Nevarna je. Pohitite in bodite previdni.
Vrata se ne odprejo. -Podboj je zamrznjen.
Kaj je, kolega? Pazi.
Kaj je narobe s tabo?
Ne razumem te, ko tako govoriš.
Nehaj! Daj me dol.
Ne, Sven, ne bova se vrnila.
Pri svoji pravi ljubezni je.
Kaj za...
Ana.
Na pomoč.
Ana.
O, ne.
Olaf?
Olaf, umakni se od ognja.
To je torej vročina. Všeč mi je.
Ampak ne smem se je dotikati.
Kje je Hans? Kaj se je zgodilo s tvojim poljubom?
Motila sem se o njem. To ni bila prava ljubezen.
Pa tako smo hiteli sem.
Olaf, tukaj ne moreš ostati. Stalil se boš.
Nikamor ne grem, dokler ne najdemo
drugega dejanje prave ljubezni, da te reši.
Imaš morda kakšno idejo?
Niti tega ne vem, kaj je ljubezen.
Že v redu, jaz vem.
Ljubezen je...
Če daš potrebam nekoga drugega prednost pred svojimi, kot na primer,
kako te je Krištof pripeljal sem k Hansu in te za vedno zapustil.
Me Krištof ljubi?
Res ne veš nič o ljubezni, kajne? -Olaf, tališ se.
Nekateri ljudje so vredni, da se za njih stališ.
Ampak morda ne še zdaj.
Ne skrbi, bom jaz.
Pretolkla se bova skozi...
Trenutek. Nekaj vidim.
Krištof in Sven sta. Vračata se.
Se res?
Na vso moč hiti. Mislim, da sem se motil.
Krištof te očitno ne ljubi dovolj, da bi te zapustil.
Pomagaj mi vstati, Olaf. Prosim.
Ne, ne, ne. Ostati moraš pri ognju, na toplem.
Priti moram do Krištofa. -Zakaj?
Že vem, zakaj.
Tvoje dejanje prave ljubezni jezdi preko fjordov kot neustrašen,
zagrizen kralj severnih jelenov. Pridi.
Pazi!
Nazaj sem.
Ujeta sva.
Spusti se, Ana.
Uspelo nama je.
Pohiti, pohiti.
Dajmo, kolega, hitreje.
Krištof!
Sven!
Priden.
Krištof.
Ana!
Elza!
Temu ne moreš ubežati.
Poskrbi za mojo sestro. -Za tvojo sestro?
Z gore se je vrnila šibka in hladna.
Rekla je, da si ji zamrznila srce.
Skušal sem jo rešiti, vendar je bilo prepozno.
Njena koža je bila ledena. Njeni lasje so postali beli.
Tvoja sestra je mrtva. Zaradi tebe.
Ne.
Krištof?
Ana!
Elza?
Ne!
Ana!
Ana.
Ne.
Ne, prosim, ne.
Ana.
Ana?
O, Elza.
Žrtvovala si se zame?
Rada te imam.
Dejanje prave ljubezni bo odtajalo zamrznjeno srce.
Ljubezen bo odtajala...
Ljubezen.
Seveda.
Elza?
Ljubezen.
Vedela sem, da ti bo uspelo.
Nobenega dvoma ni, danes je najboljši dan mojega življenja
in zelo verjetno tudi zadnji.
Olaf. Počakaj, mali mož.
Moj lasten oblaček.
Ana? Kaj ti ni zamrznila srca?
Edino zamrznjeno srce tu v bližini je tvoje.
Fantastično.
To barabo bomo poslali nazaj domov.
Bomo videli, kaj si bo njegovih 12 starejših bratov mislilo o njem.
Arendelle vam je hvaležen, milord. -To je nesprejemljivo.
Žrtev strahu sem. V šoku sem. Vrat me boli.
K zdravniku moram.
Zahtevam, da me odvedete h kraljici.
Prinašam sporočilo od kraljice.
Arendelle ne bo nikoli več na noben način posloval
z Weaseltownom.
Z Weseltonom. Reče se Weselton.
Pridi, pridi. -Že grem.
Steber. -Oprosti.
Prispela sva.
Dolgujem ti sani.
Misliš resno? -Ja. Najnovejši model so.
Ne morem jih vzeti.
Moraš. Ni smeš jih vrniti ali zamenjati. Kraljičin ukaz.
Imenovala te je za uradnega
arendellskega mojstra in dobavitelja ledu.
To ne obstaja. -Seveda obstaja.
Sani imajo tudi držalo za pijačo.
So ti všeč? -Če so mi všeč? Navdušen sem.
Lahko bi te poljubil.
Lahko bi. Z veseljem bi te.
Te lahko? Se lahko?
Čakaj, kaj?
Lahko se.
Poletje.
Pozdravljene.
Ste pripravljeni?
Rada imam odprta vrata. -Nikoli več jih ne bomo zaprli.
Elza, prelepe so, ampak saj veš, da ne drsam.
Pridi, saj bo šlo.
Pazite, severni jelen prihaja.
Živjo.
Drsaj in poskoči.
Prevod in priredba: zdenkob