КОЛУМБИЯ ПИКЧЪРС Представя РИТА ХЕЙУЪРД
и ОРСЪН УЕЛС във
ДАМАТА ОТ ШАНХАЙ
Участват още ЕЛИЗАБЕТ СЛОУН, ГЛЕН АНДЕРС и др.
Сценарист, продуцент и режисьор ОРСЪН УЕЛС
Започна ли да се държа като глупак,
нищо не може да ме спре.
Ако знаех как ще свърши, изобщо нямаше да започвам,
но не бях с ума си.
Откакто я видях,
си глътнах езика, и то за доста време.
"Добър вечер", казвам аз, правейки се на много печен.
Една самотна, красива жена и аз,
с куп свободно време. Готов само да вървя към гибел.
Някои хора надушват опасностите. Но не съм от тях.
Попитах я дали желае една цигара.
Последна ми е. Не ме разочаровайте.
Не пуша.
Така се запознах с нея. И от този миг
не използвах за друго мозъка си, освен да мисля за нея.
По това време в парка,
нахакани, млади разбойници нападаха хората и ги обираха.
Помощ! Помощ!
Както и да е, не се оказаха големи професионалисти.
Може би затова, излязох накрая
почти като герой, какъвто, всъщност, не съм.
Файтонджията наблюдаваше. Нищо му нямаше.
Наех файтона му, за да придружа дамата до дома.
Тя бързо се съвзе и се развесели от всичко това, което казах,
за да отвлека вниманието й от случката и да й припомня,
за смелчагата, който я спаси.
Розали, прекрасната Розали.
Името ви отива. - Розали?
Защо не? Великолепно, романтично име.
Моето име е Майкъл. - Опасен тип сте.
Аз съм само един беден моряк,
който се намира до една принцеса на Сентръл парк.
Принцеса Розали. И се питам:
Откъде идва тази принцеса?
Не знам защо би трябвало да ви отговоря, но...
Родителите й бяха руснаци - белогвардейци.
И не познавате мястото, откъдето идва.
Ще заложи ли Ваше височество? - Хазарт? Та това й е прехраната.
Залагам един долар, че съм бил в родното ви място.
Жифу. - Покрай китайското крайбрежие.
Вторият най-развратен град в света.
А първият? - Макао. Не мислите ли?
Да. Работила съм там. - Работили сте в Макао?
Ето доларът ви. А на кое място поставяте Шанхай?
И там съм работила. - Като играч на карти?
Еми... - С повече късмет от тази вечер.
В Шанхай е необходимо нещо повече от късмет.
Знаете ли какво? - Какво?
Ще успея да карам файтона и седнал до вас.
Има една полицейска кола. - Да излезем от парка.
Ченгетата веднага ще открият един файтон с кон.
Не ги обичате много. - Не виждам защо да ги улесняваме.
Внимавай къде караш, бе! Разкарай крантата!
Сега ченгетата ще ни заловят със сигурност.
по-добре да оставим тук файтона и да продължим пеша.
Явно не обичате полицията. - Така е.
Колата ми е точно в този гараж.
Кажете ми, Майкъл, има ли причина да не обичате полицията?
В Америка никога не са ме арестували.
Знаете ли, че най-хубавите затвори са в Австралия, а най-лошите в Испания.
Какво сте сторил в Испания? - Убих един човек.
А сега, почти убихте една жена.
Противозаконно ли е? - Няма да харесате затворите ни.
За убийство ли сте били в затвор? По нищо не ви личи.
Миналата седмица един уби жена си в Сан Франциско.
Отишла до хладилника да вземе нещо за вечеря.
Той помислил, че има крадец. Стрелял пет пъти в главата й.
Номер 47! - Имаше отличен адвокат.
Видях снимката му във вестника. Бейнбридж или нещо подобно.
Банистър. - Артър Банистър.
Пишеше, че бил най-известният криминален адвокат.
За такъв е смятан. - Ето колата ви, госпожо.
Изпратете сметката на съпруга ми.
Ако сте моряк, Майкъл, имам работа за вас.
Искате ли да работите за мен?
Аз бих искала.
Утре отплавам.
Ние също. Към Западния бряг през панамския канал.
Моряците не ни достигат.
Няма да съжалите, ако приемете.
Това ли търсите?
Разумно е да носите пистолет, когато сте сама в парка,
но след като беше в чантата ви, защо я захвърлихте?
Надявах се, че ще я намерите. Не умея да стрелям.
Лесно е. Просто натискате спусъка.
Каква жена, а? - Да, и каква кола!
Добър вечер, г-н Гризби.
Г-н Банистър й изпраща колата чак от Сан Франциско,
за да е на нейно разположение.
Банистър? - Точно така, Артър Банистър.
Някои хора се раждат с късмет.
Лично аз не обичам да имам омъжена приятелка.
Щом лъже съпруга си, би излъгала и мен.
Ню Йорк не е толкова страхотен, колкото го описват
и на другия ден потърсих място на кораб на трудовата борса.
И какъвто съм глупак, се надявах да се отърва от нея.
Не яж цигарата. Няма да пораснеш. Ела тук.
Извинете. Търся г-н О'Хара.
Майкъл О'Хара. - Майк О'Хара?
Черният ирландец, който плямпа само странности?
Не го познавам... - Черният ирландец ли? Аз го познавам.
Джо, извикай Майк О'Хара. Един човек го търси.
Майкъл О'Хара! Елате на радио-точката. Един човек ви търси.
И вие ли сте моряци? - Бяхме заедно в Испания.
Наричат го Черния ирландец, откакто даде урок
на шпионите през 1939 г.
Майк говори много учтиво, но знае как да нарани, когато е вбесен.
Вие ли ме търсите?
О'Хара? - О'Хара.
Такива като вас ли наричат печени морски вълци?
Така казват.
Служили ли сте на яхта? - Не.
Справяте ли се с апаратури? - Смятам, че да.
Пиете ли?
Моля? - Попитах дали пиете?
Каквото ми попадне. Няма значение какво, стига да е силно.
Обичайно пиете ли? - Това покана ли е, господине?
Може и така да се каже.
Г-н О'Хара, ако ме заведете в най-близкото кафене,
ще седнем и ще обсъдим как ще работите за мен.
Казвам се Банистър. - Банистър.
Това е г-н Артър Банистър, най-добрият криминален адвокат.
Винаги ще ви отърве. Джейк Бьорнсон и голди, а?
Казвам се Голдфиш. приятно ми е.
Вашата съпруга ви изпрати да ме търсите, а, г-н Банистър?
Сега г-н Банистър ще почерпи всички с по едно питие,
а аз ще си доставя удоволствието да му откажа да работя за него.
Знаете ли, Майк спаси жена ми.
Ето. Ще пуснете ли тези монети? Номер 4.
Само тази искаме да слушаме.
Майк е герой, корав човек.
Господине, няма такова нещо.
Няма ли корави хора?
Какво значи "корав човек"? - Не знам.
Човек с предимство.
Защо той пее по-добре от мен? Защото тук има нещо друго.
Микрофонът му дава силен глас. Това е неговото предимство.
Предимство?
Пистолет, нож, палка или бръснач, нещо, което другият няма.
Предимство в удара, бокс,
нашивки на рамото, полицейска значка,
камък в ръката или пачка в джоба.
Това е да имаш предимство. Без предимство не си корав човек.
Чу ли, Черен ирландецо? - Така е.
Да, запомни го.
Но защо той пее по-добре от теб?
Разбира се, някой трябваше да отведе г-н Банистър у дома.
Не можех да изоставя един безпомощен човек в безсъзнание.
Всъщност, аз бях в безсъзнание,
а той беше безпомощен като спяща гърмяща змия.
Мило е това, което правиш за един пиян човек.
Любов моя! Не вярвах, че ще дойдеш.
Няма да остана. - Трябва да останеш.
Любов!
Ще бъде чудесно пътуване. Първо през панамския канал,
после покрай мексиканския бряг. Имаме нужда от боцман.
Плавал ли си? - Малко.
Видях те снощи в гаража. - Грешиш, не съм бил аз.
Не си отивай. трябваш й. Остани.
Ако добре използваш случая, и двамата ще си намерим работа.
Смятам да остана.
Какво търсех аз, Майк О'Хара, на една луксозна яхта,
обикаляща слънчевото Карибско море?
Сега ми е ясно, че преследвах омъжена жена.
Но тогава не го разбирах и не мислех така.
За да бъдете истински глупак като Майк О'Хара,
трябва непоколебимо да вярвате на лъжите си.
Прекарахме така няколко седмици обикаляйки из островите.
Плавайки безцелно, гледайки пейзажа, купувайки продукти,
и навличайки си все повече неприятности.
Ей, ти на палубата!
Ей, ти, защо не поплуваш?
Моля? Попитах, защо не поплуваш?
Не си нося плувките, когато съм на работа.
Носи ги следващия път.
Няма да е нужно, господине. Ще напусна това място.
Плувките ми ще ти станат. В гардероба на кабината са.
Сигурно се питаш кой съм.
Май ви видях в Ню Йорк. - Полетът ми беше през Хавана.
Аз съм Джордж Гризби. От кантората Гризби и Банистър.
Къде са другите? На брега ли? - Почти всички.
И партньорът ми, г-н Банистър? - И той.
И госпожата ли?
Г-н Банистър ми каза, че си убил човек.
Ти си Майкъл, нали? - Да.
Убийствата ме интригуват.
Извинявай, че любопитствам, но къде се случи това?
В Мурсия. - Как стана?
Ще се опитам да отгатна. Убил си го с голи ръце, нали?
Вълнува ли те споменът?
Какво ти беше направил? - Нищо.
Уби го ей така, за майтап, а?
Беше шпионин на Франко. Случи се през войната.
Тогава не е било убийство, нали?
Би ли го сторил отново?
Би ли убил човек отново? - Пак бих убил шпионин на Франко.
Участвах в комитет, подкрепящ Франко през Испанската война.
Би ли ме убил при сгоден случай?
Може да ти дам повод.
Майкъл!
Ли приготви ли ми обеда, преди да слезе на брега?
Да, госпожо. - Има ли за двама?
Не знам. Попитайте г-жа Банистър. - Ти я попитай.
Искате да ви ударя ли, господине?
Щях да се радвам, ако ме покани да плуваме.
Теб ще покани. Почакай и ще видиш.
Ще ми помогнеш ли?
Дай ми една цигара.
Уча се да пуша.
Даже от срещата в парка
придобих навика.
Всички богати жени ли разиграват такива комедии?
Наричай ме Розали.
Не вярвах, че ще посмееш. - Нито аз.
Изплашен си, нали? Изплашен си.
И аз съм изплашена.
И имате нужда от мен, нали?
Никой не ви е нужен. Сама се оправяте.
Не съм това, което изглеждам. Само се опитвам.
Продължавайте. Ще успеете.
От какво се страхуваме?
До скоро, дечица!
Сега знае за нас. - Надявам се.
Довиждане.
Майкъл. - Да, господине.
Г-н Гризби ми каза нещо, което не бих искал да чуя.
"Но ако ме целунеш".
Любов, отнася се повече за теб, отколкото за другите.
"Не сваляй ръцете си от мен".
Според Джордж, Майкъл няма търпение да си отиде.
Знаеш ли това, любов? - Не.
Престани, Джордж.
Защо? За работата ли? - Не, господине.
Тогава за парите?
Не ме интересуват. - Парите не те интересуват?
Независим и богат ли си? - Независим съм.
От парите ли? Преди да дрънкаш приказки, трябва да научиш нещо.
С толкова обикаляне по света би трябвало да го знаеш.
Добре казано, Артър.
Господине, намирам за много хигиенично да си без пари.
И това е добре казано, Артър. - Млъкни, Джордж.
Парите не носят здраве, щастие и т. н.
Така ли?
Без пари, щях да лежа проснат в някоя околийска болница.
Виж яхтата. Беше собственост на Жул Бакрак.
Големият Бакрак, който не ме искаше в своя клуб,
защото майка ми била гъркиня от Манчестър.
Осъдих го. Умря без пукната пара. А виж мен.
Да, всеки човек има свое мнение за щастието.
Но парите са единственият общ показател.
Например, Беси. Работеше при Бакрак. Аз й давам повече. Нали, Беси?
Да, г-н Банистър.
За нея заплатата е щастието. Означава дом, три стаи за две семейства.
Беси е вдовица и баба. Само един от синовете й работи.
Нали, Беси? - Да, господине.
Разбира се, че е така. И след работа Беси ходи на църква
и моли Бога да живее дълго, за да получава по-дълго парите ми.
А ти се мислиш за независим.
Ела да ме видиш след пет години.
Да, да, господине.
Изпей я отново, любов.
Защо търпиш това, Беси? Аз си отивам. А ти?
Чу, г-н Поете. Парите ми трябват. - Говорят за пари и убийства.
Или аз съм откачен, или те са полудели.
Сега знаеш защо не си отивам. Заради горкото младо момиче.
Някой трябва да се грижи за нея.
"Не ме прегръщай,
но ако ме прегърнеш,
не сваляй ръцете си от мен.
Преставаме да обичаме.
Не се влюбвай в мен,
но ако се влюбиш,
тогава не махай устните си,
нито ръцете си, нито любовта от мен. "
Запомнете, дами, употребявайте Глосо Лъсто.
Харесва го косата ви, харесва го, който ви обича.
Ще ми помогнеш ли?
Любов. Вярвате ли в любовта, г-жо Банистър?
Дай ми кормилото.
Научиха ме да мисля за любовта по китайски.
Както французите мислят за смеха по френски?
Китайците казват: "Любовта не е вечна.
Но който страстно обича, накрая бива излекуван от любовта."
Трудно е да се разбере.
Пословицата продължава: "Човешката природа е вечна.
Който следва природата си, остава верен на истинското си Аз докрай. "
Любов? - Да.
Не си ли доволна, че склоних Майкъл да остане с нас?
Сигурно е променил мнението си за мен.
Вярвайте, г-н Банистър, вече казах на жена ви,
никога не си променям мнението,
когато се хвана да правя нещо.
Не мога да си кривя душата и да не кажа, че г-н Банистър
се опитваше да изпълни нейните желания.
Веднъж тя каза, че обича пикника.
Бяхме до мексиканския бряг,
когато той спря и реши да направим пикник.
Пикникът бе напълно в негов стил.
Сума ти неприятности и пари,
но това беше толкова пикник, колкото Банистър беше мъж.
Като чуете какво имам да ви кажа, ще подскочите.
Отдавна работим заедно. Жалко, ако сега е за последно.
Има заговор срещу мен, нали?
Ще ме убият. Тази ли е информацията ти?
Ще ме убият. Сид, да не мислиш, че не го знам? Че не знам всичко?
Сега ме остави сам. Искам да се повеселя.
Майкъл.
Разбрах за Брум. Исках да ти кажа. Не е стюард.
Не е опитен. - Той е детектив.
Съпругът ми го е наел да ме следи, за да не искам развод.
Можеш да се разведеш? - Нямам пукната пара.
Иска да ме обезнаследи. - Какво значение има?
Казах ти, скъпи, не познаваш живота.
Напоследък разширявам кръгозора си.
Трябва да призная, че когато правиш пикник, го правиш добре.
Още едно, Артър? - Още едно.
Знаеш ли? Майкъл настоява... - Какво?
Моля? - Попитах, какво?
Майкъл още настоява да напусне. - Защо да не иска?
Смятам, че Артър трябва да се опита да го задържи.
Щом иска, да си отива. - На Джордж му харесва да е тук.
Майкъл е толкова голям и силен. Чудесен бодигард е за теб.
Нали така каза, Джордж?
Нямам нужда. - Да.
Дори от голям и силен бодигард? - Не приготвяй друго питие.
Със силен ирландски акцент? - Достатъчно пи.
Джордж смята, че е влюбен в теб.
И че това ме прави нещастен. Така смята Джордж.
Но Джордж пак греши.
Артър, нищо не съм ти казвал за Майкъл и Елза.
Приготви ми още едно питие.
Още един коктейл "Гризби".
Джордж, ти си тъпанар.
Би трябвало да знаеш, че не ме интересува,
Ако Майкъл е влюбен в жена ми. Той е млад, тя е млада.
Силен е.
Тя е красива.
Седни, скъпа.
Къде е чувството ти за хумор?
Няма да слушам тези глупости. - Ще ги слушаш, любов моя.
Артър, остави Елза на мира.
Мисля си, защо Майкъл не иска да работи тук?
А защо да иска? Защо хората да искат да живеят с нас?
Къде е любовта му към приключенията?
Извинете. Храни се оттатък. - Кажи на Майкъл да дойде за малко.
Да, господине.
Ей, Майк. Г-н Банистър и другите те викат.
И така, Майкъл. И така, г-н Банистър.
Съпругата ми вече няма чувство за хумор.
Ти вече нямаш страст към приключенията. Седни и пий.
Джордж, дай му едно питие и не се прави на потресен.
Майкъл не е от висшето общество,
но вече и ти не си.
Вечер така ли се забавлявате?
Седите около скарата и се обиждате?
Ако толкова искате, и аз мога да участвам в играта.
Например, мога да помисля как да ви наричам.
Майкъл, това не е честно.
Със сигурност ще загубиш.
Трябва да ти измислим някаква пречка, Майкъл.
Трябва да чуеш това, което Джордж знае за мен,
ако искаш да ме наречеш по някакъв начин.
И ако решиш, че историята на Джордж е интересна,
трябва да чуеш как Елза се омъжи за мен.
Искаш ли да му кажа какво знаеш за мен, Артър?
Някога край бразилските планини,
изведнъж зърнах океана, потъмнял от кръв.
Последният слънчев лъч залязваше над хоризонта.
Пуснахме котва във Форталеза. За удоволствие, хвърлихме въдиците.
Първата риба клъвна на моята въдица.
Беше една акула. Последва втора, трета,
докато водата не загъмжа от акули.
Сякаш нямаше вода, а само акули.
Моята акула се отскубна от въдицата,
и може би миризмата на изтичащата кръв ги накара да обезумеят.
Започнаха да се нападат помежду си.
В безумството си се поглъщаха.
Убийствена страст, като вятър, шибаше лицето
и смъртен полъх изригваше от водата.
По-грозно нещо не бях виждал, до този пикник.
И искам да ви кажа, че нито една акула
от обезумялото стадо не оживя.
Оставям ви.
Джордж, за първи път един човек, без дори да се замисли,
те нарече акула.
Ако беше добър адвокат, щеше да си поласкан.
Къде е г-жа Банистър? - Не знам, господине.
Тя умира за Акапулко. Аз също, но...
Тук е странно и красиво, но предпочитам Сан Франциско.
Ще ме придружиш ли?
Познавам най-красивите места. Трябва да ги видиш.
Искам да ти предложа нещо.
Красиво е, нали?
Брегът или туристките? - И двете.
Прекрасно е, но се виждат мизерията и грехът.
това е един бляскав, грешен свят.
Скъпи, разбира се, че ще ми заплатиш.
Как мислиш, Майкъл? Светът ще свърши ли?
тъй като е имало начало, мисля, че ще има и край.
Той приближава. - Нима?
Да, ще дойде.
Първо в големите градове, после и тук.
Ще дойде.
Предпочитам да съм другаде, когато се случи.
Аз ще бъда другаде.
Това искам от теб, Майкъл. Да ми помогнеш да изчезна.
Какво ще кажеш за 5,000 долара? - Какво?
Точно така. Казах 5,000 долара.
Какво желаете в замяна?
По-късно ще ти кажа всичко. Сега си помисли, Майкъл.
5,000 долара.
Твои са. трябва само да убиеш един човек.
Кого, г-н Гризби? Искам да знам кого убивам.
Добро момче!
Не искам да убивам когото и да е.
Познавам ли го? - Да, но няма да отгатнеш.
Предавам се.
Мен.
Напълно трезвен съм, Майкъл.
Готов съм да платя 5,000 долара за добре извършена работа.
Това е просто търговска сделка.
Искам да ме убиеш.
До скоро, приятелю.
Майкъл. - Да?
Снощи си говорил с Джордж. - Да.
Каза ли нещо за нас? - Казва, че светът ще свърши.
Говори за самоубийство.
Понякога и аз си мисля за това. - За самоубийство?
Лошо ли е да се мисли, Майкъл? - Не знам.
Ако се наложи, би ли се самоубил? - Не знам.
Често съм мислила за хапчетата. - Хапчета?
Тези, които взима съпругът ми против болки.
Чудех се дали ще премахнат и моята болка.
Болката от живота?
Г-н Гризби иска лек против тази болка. Иска аз да го излекувам.
Г-н Гризби иска да убия г-н Гризби.
Смятам, че е откачил. - Не е с ума си. Нито Артър.
Съпругът ти умее да се грижи за себе си.
Какво искаш? - Чудна луна. Чудесна вечер,
нали, г-н О'Хара?
Не ми отговори, г-н О'Хара.
Трябва да отговаряш, когато ти говорят.
Не ми се ще да те клеветя пред съпруга на госпожата.
Казах, че нощта е подходяща.
Ще танцуваш ли с мен?
Престани да плачеш.
Не го понасям. - Знаеш ли какво прави Брум?
Следи те.
Ще те отведа там, където няма шпиони.
Къде, Майкъл?
Някъде много далече.
Далече? И сега сме далече.
Бягството не помага. Опитах вече.
Навсякъде е ужасно, Майкъл. Не бива да бягаш и да се бориш.
Трябва да свикнеш с това чувство, да правиш сделки с него.
Ти си един наивен рицар, Майкъл.
Ти си голям и силен, но не знаеш как да се пазиш.
Как би се грижил за мен?
Извинявай, че те безпокоя, но тук има две ченгета.
Ченгета? Не говоря езика им.
Искат да им покажа един човек. Как е на испански "пиян тъпак"?
В началото на октомври пристигнахме в Сан Франциско.
Там пуснахме котва в залива, до Сосалито.
Пътуването беше интересно.
Разкошно, необичайно и странно.
Но не беше по вкуса ми.
Когато си хванат на въдицата, губиш всякакъв апетит.
Не изпитваш удоволствие, чувстваш само огън в себе си.
Разбрах колко много неща, макар и без желание,
можеше да преглътне един глупак като мен.
Моля те, Майкъл, внимавай.
Колата е долу.
Г-н Банистър те чака, за да те закара в града,
в Сан Франциско. Няма да отидеш с него.
Ще дойдеш с мен.
Мислиш, че не мога да се грижа за теб,
че ще те заведа на някой остров и ще се храним с диви плодове.
А аз ще пера чуждото пране, за да ти помагам.
Здравейте, дечица.
Ето Джордж.
За начало ще стигнат ли 5,000 долара?
Имаме среща с две бири.
Артър те търсеше.
Чудеше се къде си.
Нищо няма да му кажа.
Не отговори на въпроса ми.
5,000 долара. - Довиждане, Майкъл.
Не може ли да започнем с това?
Ще трябва ли да переш с 5,000 долара?
Седни.
Сигурно се питаш какво се крие зад предложението ми.
Не е твоя работа, но тъй като сме "партньори в престъплението",
знай, че кантората "Банистър и Гризби" е застрахована при смърт на партньорите.
Ако някой от нас умре, другият ще вземе куп пари.
Благодаря. Остави ни сами. - Да, господине.
Знае се, че нямам сполучлив брак.
Признавам ти също, че не бих искал да съм в този град
или тук наблизо, когато бомбите започнат да хвърчат.
Майкъл, можем да те откараме до града.
Една бира преди тръгване? - Чакаме те с г-жа Банистър в колата.
Нека се срещнем по-късно довечера в офиса ми.
За какво? - За 5,000 долара.
Ще стигнат на един моряк и на една жена за кратко пътешествие.
Ще дойда в офиса ви. - Ще трябва да подпишеш нещо.
Всъщност, нищо обвързващо или важно.
Просто признание за убийство.
За убийство!
Каза, че те чака в 9:00 ч. в аквариума, докато още няма хора.
В аквариума ли?
Ако ти трябва добър адвокат, Майкъл, извикай ме.
"Аз, Майкъл О'Хара,
за да намеря покой пред Бога, правя пълни самопризнания.
Вечерта на 9 август... " това е утре вечер.
"Стрелях по г-н Гризби и го убих,
изхвърляйки трупа му в залива на Сосалито".
Момент, господине. Това, което четете, от мен ли е написано?
Това е признанието ти.
Това са най-лесните 5,000 долара, които си печелил.
Защо сам не го извършите? - Да се самоубия? Аз? Не бъди глупав.
Самоубийството е противозаконно. Аз не престъпвам законите.
Ще бъде убийство и то съвсем легално.
Искам да живея, но трябва да изчезна.
Искам да променя името си и никога повече да не го чуя.
Но това струва пари и никак не е лесно в наши дни.
Ако те търсят, ще те открият, освен ако не те мислят за умрял.
Ще те открият и на най-затънтения остров.
Там ще бъда, приятелю, на най-затънтения остров.
Ще ти изпратя другата част след убийството.
Искам да живея на спокойствие на този остров.
Няма да е възможно, ако не ме смятат за мъртъв.
Законът е смешно нещо.
Щатът Калифорния ще ме обяви официално за мъртъв,
само ако някой каже, че ме е убил.
Ето защо ти плащам.
За да ви убия? - За да го признаеш.
А всъщност, какво ще стане с вас?
Ще изчезна. - Какво ще стане с мен?
Нищо. Ето печелившата карта.
Заклеваш се, че си ме убил, но не могат да те арестуват.
Това е законът. Прочети си го.
Не е убийство, ако няма труп.
Без труп, няма убийство.
Според закона, ще ме сметнат за мъртъв,
ако признаеш, че си ме убил.
Но ти си убиец, само ако аз съм мъртъв.
Глупаво, нали?
Не бях виждал аквариум. Ще ми го покажеш ли?
Чудех се къде да се срещнем.
Идват само туристи и ученици. - И влюбени.
Майкъл! - Прекрасна Розали!
Обичаш ли ме? Все още ли искаш да ме отведеш със себе си?
Защо питаш? - Кажи ми къде ще идем.
Към изгрева ли ще ме отведеш?
Не ме мъчи. Ще се грижа за теб. Няма да гладуваш.
Не ме интересува нищо, Майкъл, просто ме отведи с теб.
Сега, веднага. Отведи ме.
Какво? За бога, елате тук. Хайде.
Хайде. Хайде. - Може ли да видя?
Не се тревожи. подготвям нещата.
Това, което спомена за парите.
Не беше убеден.
Няма да правиш глупости, нали?
Точно обратното. Наистина нещо много глупаво.
"Аз, Майкъл О'Хара, за да намеря покой пред Бога,
доброволно правя пълно самопризнание".
Прочети последната част, и ще разбереш всичко.
"Пристигнахме на кея към 22:20 ч.
Г-н Гризби каза, че чул шум.
Страхуваше се от крадците и ми каза да взема пистолета.
Върнах се за пистолета и точно го държах в ръка,
когато той гръмна случайно
и видях г-н Гризби, целият потънал в кръв.
Не можех да повярвам, че г-н Гризби е мъртъв.
И че го бях убил аз, Майкъл О'Хара."
Не разбирам, Майкъл.
Какво си правил с Джордж в Сосалито?
Там пише, че г-н Гризби искал да прекара нощта на яхтата
и ме помолил да го закарам дотам. И точно там съм го убил.
При силния прилив в залива,
никога не биха намерили тялото.
Не разбираш, скъпа.
Още не е умрял, г-н Гризби е още жив.
Ще бъде убит довечера. Не го ли намираш за глупаво?
Това е написано от съпруга ми и той иска да го подпишеш.
Това е един от известните му трикове.
Не, идеята е на Гризби. Г-н Гризби иска да изчезне
и е измислил тази история, за да го помислят за убит.
Има нещо друго, Майкъл. Не знам какво, но е нещо друго.
Това е някаква клопка.
Ще срещнеш Джордж довечера, както е уговорено.
Ще отидеш с него до Зозалито или където ти каже.
Няма значение, докато никой от вас не е пострадал.
Но не го изпускай от очи.
Може би Джордж не е толкова глупав, колкото го смятам,
но съм сигурна, че зад всичко това се крие съпругът ми.
Майкъл, как можа да се замесиш в тази история?
Сигурно, защото съм глупак. Съвсем осъзнат, откровен глупак
от най-лошия вид. Не знаеш ли?
Да, мой любими глупако. Знам.
Мисля, че само Брум е вкъщи.
Г-н Банистър е в града, а г-жа Банистър май е на кино.
Почакай ме в кухнята. - Добре.
Направи малко кафе, ще ни е нужно.
Трябва да свърша нещо.
Е?
Чудя се дали само аз знам за нея и за вас?
Изглежда, никой друг не вижда, че й се усуквате.
Но няма да увелича сумата заради това.
Какво продаваш? - Продавам мълчанието си.
Знаете ли? Имам силен нюх.
Разкривам нещата. Усещам ги.
Един следобед разкрих нещо в Сосалито.
Дочух един разговор в Мексико.
Разкрих вашия заговор.
Няма да ви хареса, ако разкажа как мамите Майкъл.
Че го топите за убийство, което ще извършите.
Ще си поговорим утре.
Когато ще сметнат вас за мъртъв, а някой друг наистина ще е убит?
Не, благодаря, г-н Гризби. Ще се разберем сега.
Добре, Брум, щом настояваш.
Какво правите? - Здравей, Майкъл.
Карай ти. Вие ли стреляхте?
Упражнявах се в стрелба.
И ти това ще кажеш,
когато се чуе изстрела на кея, нали?
Ще дойдат хора да питат какво е станало.
И ти ще кажеш: "Упражнявах се в стрелба."
Разбира се, ти си стрелял по мен.
По-късно, когато е нямало никой, си хвърлил тялото ми в залива.
Внимавай! Какво стана отзад?
Има ли ранени? Има щети, господине.
Вината е наша. Ето визитката ми. Съобщете ми за пораженията.
Вие май сте пострадали.
Имате рана на ръката! - Няма нищо.
Добре, лека нощ. - Лека нощ, г-н Гризби.
Добре ли ни видя? - Какво?
Шофьорът на камиона. Това е добър свидетел.
Какво?
Ще свидетелства, че ни е видял преди убийството.
Брум, лошо ли ви е?
Раниха ме с пистолет.
Ще извикам лекар. - Вече го направих.
Работата е там, че лекарят ще доложи на полицията.
Полицията ще иска да знае кой е стрелял по мен.
Не се безпокойте, ще си получи своето.
Ще има истинско убийство, а не привидно. Ще убият някого.
Искате да кажете... - Да, съпруга ви.
Мисля, че него ще убият.
Какво? - Трябва да е така.
Отидете в офиса му, ако искате да го предотвратите.
Какво правите? - Размазвам кръвта по колата.
Моята кръв. Идеално.
Щом стреляш по мен, ще има кръв. Разбираш ли, приятелю?
Като се върнеш в гаража, измий колата.
За да изличиш уликите. Разбираш ли?
Но остави някое петно, за да могат да го анализират.
Не мий много старателно. Вземи пистолета. В жабката е.
Добре. Хайде. Да вървим.
Хората от кафенето трябва да те забележат.
Ще те питат за изстрелите. Ще им кажеш, че си се упражнявал.
Не стреляй, докато моторницата не се отдалечи.
Ясно ли е? - Къде отивате?
Дай ми шапката си!
Защо се смеете? - Почакай и ще видиш.
Извикайте полицията! - Влизай вътре.
Влизай вътре. Не е твоя работа!
Защо не оставяте хората да спят?
Какво правиш с този пистолет? - Упражнявах се да стрелям.
Къде си тръгнал с него? - Пиян ли е?
Пиян-залян.
Сан Рафаел, моля.
Искам да говоря с г-н Банистър.
Какво? - Брум на телефона.
Иди в офиса на Монтгомери Стрийт. Измамиха те.
Гризби не иска да изчезне. търси само алиби.
Ти си неговото алиби. Ти си жертвеният агнец.
Сега Гризби отива там, за да убие Банистър.
Ало?
Спрете тази кола! Спрете колата!
Закъснях ли?
За какво? - Да спася г-н Банистър.
Кого? - Артър Банистър.
Това е кръв, нали? - Разбира се, че е кръв.
Цялата седалка е изцапана. - Къде?
Пуснете ме! - Целият е в кръв.
Името ви? - Майкъл О'Хара.
Чуйте какво пише на листа, изпуснат на тротоара.
Искам вести за г-н Банистър. Чети, Джо.
"Аз, Майкъл О'Хара, за да намеря покой пред Бога... "
Да, Майкъл?
Мен ли търсеше? - Извинете, моля.
"Правя пълно признание. " - Признание!
"Вечерта на 9 август, стрелях по г-н Гризби и го убих. "
Значи не са убили вас, Гризби е убит!
Здравей, скъпа. Разбра ли? Убили са Джордж.
Намериха го тук на улицата с шапката на Майкъл в ръка.
Сега Майкъл се нуждае от добър адвокат.
Да, моя беше грешката. И така влязох в капана, като истински глупак.
Усъмних се в себе си и си помислих, че съм откачил.
Арестуваха не когото трябва. И убиха не когото трябва.
Гризби и Брум бяха мъртви. А какво стана с Банистър?
Щеше да ме защитава на процеса срещу мен.
Щяха да ме обвинят за две убийства, които не бях извършил.
Или аз бях откачил, или целият свят бе полудял.
Г-н Сили от кантората ми. - Здравейте.
Уреди ти пропуск за затвора. В сградата е.
Да те заведе ли? - Сама ще отида.
Да, Сили. Ще се видим в офиса. - Добре.
Извинете, г-н Банистър.
ПУШЕНЕТО ЗАБРАНЕНО
Сама ли искаш да останеш с Майкъл?
Идеята е твоя. - Г-н Банистър.
Г-н съдия. Синът ви още ли е в болницата?
От вторник е в къщи. - Това е хубаво.
Не е ли твоя идея? - Да, любов?
Извинявай. - Не е ли твоя идея?
Нали ти реши да спасиш Майкъл от газовата камера?
Само Артър Банистър е способен на това.
Какво мислиш? - Здравей, Галоуей!
Здравей, Банистър. Как е?
Ето окръжният прокурор, скъпа. - Приятно ми е.
Здравейте, г-жо Банистър.
Партньор съм на убития. Другата жертва е мой слуга.
Защитавайки го, ще повярват, че го смятам за невинен.
А ти смяташ ли го за невинен?
Галоуей ще каже, че Майкъл е пренесъл тялото на Джордж
в града с моторницата ни.
Ще докажем, че е невъзможно. - Джордж не я е взел.
Защо не? - А как се е върнала?
Къде? - На яхтата, естествено.
Моторницата не се движи сама. призракът на Джордж ли е карал?
Може да е било течението. - Не, любов.
Майкъл ще пледира непредумишлено убийство.
Можеш да докажеш, че не е убит с пистолета му.
Знаят, че Гризби не е убит с пистолета на Майкъл.
Не могат да открият пистолета, с който е убит Джордж и не можем
да докажем, че не е бил Майкъл. Но Брум е убит с пистолета на Майкъл.
Сега Майкъл ще има нужда от помощта, която най-известният адвокат
може да му окаже.
Окръжният прокурор ни е подготвил чудесен процес.
Шофьорът на камиона, дебелият притежател на кафенето,
всички те ще бъдат свидетели. Той знае как да ги използва.
И не забравяй това глупаво самопризнание.
Майкъл има обяснение за него. - Обяснение?
Смешно ли ти се струва? - Смешно?
Затова, че Джордж наел Майкъл да го убие?
Привидно убийство. - Така ли?
Защо Джордж е искал да изчезне?
Майкъл спомена застраховката ви.
Какво? - Застраховката ви.
И Джордж е искал да я получи? - Да.
Джордж е искал да го сметнат за мъртъв?
Да!
За да получи застраховката? - Да.
Как могат да я дадат на мъртвец?
И така, любов, ако ирландецът не иска да го осъдят на смърт,
ще трябва да ми се довери.
А ти вярваш ли му?
Не бих му поверил жена си.
Ти искаш да го осъдят, нали?
Аз никога не съм губил процес. Знаеш го, нали?
Освен това,
съпругата ми може да го сметне за мъченик.
Трябва да поема защитата му. Нямам друг избор.
Нито ти.
ПОСЕТИТЕЛИ, които замърсяват, повече няма да се допускат
Здравей.
Положението ми е тежко. Нали това каза мъжът ти?
Може да не ти харесва, но Артър е отличен адвокат.
Имай вяра в него, Майкъл. - Защо да му вярвам?
Защото това е единственият ти шанс.
Защото аз искам да му вярваш. - Това трябва да ти стига.
Защо уби Брум? - Какво?
Не се страхувай от мен. Искам да разбера.
Гризби уби Брум и щеше да убие и съпруга ти.
Джордж да убие Артър? И какво щеше да спечели?
Не можеше да се разведе. - Какво?
Искаше да го сметнат за умрял, за да се отърве от жена си.
От жена си? това е невъзможно. - Защо?
Джордж не беше женен. Не беше женен.
И затова, е възможно да сте сигурни в месеца.
Г-жо Банистър, запазих ви място.
Господа, моля, направете път.
Благодаря. - Седнете!
Искам да я видя!
Възразявам! Полицаят трябва тепърва да прецени.
Приема се.
Добре. Да не губим време, а да продължим,
защото полицаят Питърс иска да си отиде у дома,
при жена си и децата, преди да се върне на служба.
Питърс, кажете дали дрехите бяха сухи, освен петната от кръв.
Да, господине. - Бяха сухи.
Обвиняемият пише в признанието, че е хвърлил тялото в залива.
Ваша светлост, прокурорът не прави разпит.
Държи речи. - Не е така!
Пледирам, че процесът е опорочен
поради предубеденост на съда.
Това са известните процесуални трикове на Банистър.
Окръжният прокурор се ожесточава.
Когато свършите, кажете ми кой печели.
И аз ще реша с възражението.
Възражението е прието. Свидетелят е ваш, г-н Банистър.
Нямам въпроси, освен, да...
Полицай Питърс, не искам да ви отделям от семейството ви,
както каза окръжният прокурор,
но искам да ви задам един въпрос.
Полицай Питърс, имате ли жена и деца?
Ами...
Не.
Благодаря. Свободен сте. Извикайте следващия свидетел.
Да се яви Артър Банистър.
Ваша светлост, не е обичайно адвокатът на подсъдимия
да се явява за свидетел.
Но съм сигурен, че моят клиент няма да възрази.
Галоуей няма да накара Банистър да свидетелства против клиента.
Този процес става все по-странен!
Ваша светлост, нямаше да го сторя,
ако имаше друг начин да изясня нещата.
С разрешението на клиента ми...
Г-н Банистър се представя.
Никога не съм виждал подобно нещо.
Мислех го за по-умен. - Всички са една стока.
Може би той е злодеят? - Може би греши?
Може би той го е убил? - Не се шегувате!
Заклевате ли се да кажете истината в името на Бога?
Заклевам се. - Кажете името си.
Артър Банистър.
Г-н Банистър, вие сте член на адвокатското съдружие.
Да.
Тишина!
И сте...
Тишина!
И сте негов член от много години. - Правилно.
Обвиняемият, Майкъл О'Хара, служеше на яхтата ви.
Да.
Харесваше ли му тази работа? - Моля?
Бяхте с гръб... - Харесваше ли му работата?
Доста.
Той ли каза така? - Не, аз.
Доста.
Не ви ли заплаши да си отиде? - Да.
Знаете ли, г-н Банистър, че точно след убийствата...
точно след убийствата, намерихме стегнат багажа му.
Всичко беше готово, като за незабавно напускане.
Според вашия опит, това може ли да се нарече предумисъл?
Прокурорът държи речи...
Предумишлено бягство? - Само речи и заключения!
Не правя заключения! - Така е!
Не задава добре въпросите... - Ваша светлост, смятам...
Желая да запишете, че присъдата ще бъде опорочена и предубедена.
Отхвърля се. - Възразявам!
Нямам други въпроси.
Ваша светлост, ще обясните ли на журито,
че след като прокурорът ме прие като негов свидетел,
ми е позволено, като адвокат на защитата, да се саморазпитам?
Това са убедителните трикове от тактиката на г-н Банистър.
Журито е предупредено.
Въпрос: г-н Банистър, казал ли е случайно обвиняемият
защо е приел работата?
Отговор: Да, г-н Банистър.
Припомни на г-н Банистър, че самият г-н Банистър
е отишъл на трудовата борса, и чрез много убеждения
го е накарал да приеме работата.
Въпрос: Нещо друго, г-н Банистър, свързано с разследването?
Този мъж е приятен, смел, находчив, честен, работлив.
Въпрос: г-н Банистър, отговорете само да или не.
Има ли още нещо свързано с този процес?
Отговор: - Не!
Много добре. Благодаря, г-н Банистър.
Връчвам призовка на свидетел, присъстващ в залата.
Може ли да се връчи? - Връчете призовката.
Да се яви г-жа Банистър.
Не трябваше да свидетелства, нали? - Не знам.
Не бъдете глупава. Ще отиде. - Кой каза, че е тук?
Седнете и не се месете в чужди работи.
Вдигнете дясната си ръка.
Заклевате ли се да кажете с Божията помощ само истината?
Да.
Кажете си името. - г-жа Банистър.
Г-жо Банистър, имате ли охрана
в дома ви или на яхтата, с която плавахте?
Не. - Защо?
Нямаме нужда. - Нямате деца, нали?
Нямам деца. - Нямате деца.
Следователно, не се страхувате от отвличане, нали?
Именно.
В дома ви и на яхтата работеше
един човек на име Сидни Брум, нали?
Да.
Отдавна ли познавахте г-н Брум? - Не.
Ще се учудите ли, ако ви кажа, че детективът,
специалист по разводи и нает от мъжа ви, се казва Сидни Брум?
Същият, който работеше като иконом в дома ви
и като стюард на яхтата, и който впоследствие бе убит.
Възразявам! - Адвокатът отрича ли...
Отхвърля се!
Адвокатът отрича ли, че слугата Брум беше всъщност детективът,
използван в случаи на развод?
Г-жо Банистър, има ли причина, поради която мъжът ви би наел
специализиран детектив да ви следи?
Възразявам! - Прието.
Между вас и мъжа ви
нямаше ли спречквания, заради увлечението ви по О'Хара?
Не.
Вярно ли е, че обвиняемият ви е правил предложения?
И че е казал, че е влюбен във вас?
Беше много почтителен. - По-високо, г-жо Банистър.
Беше много почтителен. И беше привързан към мен.
Какво значи за вас "привързан", г-жо Банистър?
Знаем, че вие и г-н Майкъл О'Хара сте се целували, нали?
Например, видели са ви да се целувате в местния аквариум!
Отричате ли?
Не.
Нямам други въпроси. Свидетелят е ваш, г-н Банистър.
Нямам въпроси.
Държавният департамент отказва всякакъв коментар.
Тук, в Сан Франциско, съдбата на "Черния ирландец" О'Хара,
известен моряшки агитатор, чийто процес за убийство
е на първите страници през последните седмици,
не е още решена, защото журито, което се съвещава вече 7 часа,
не е излязло с решение. Процесът "Черния ирландец"...
Колко време е нужно? - Зависи от журито.
Извинете, ваша светлост. - Да?
Журито е готово. - Благодаря, полицай МакНълти.
Между другото, какво ви казваше Елза?
Да не мислиш, че не знам за посещенията й?
Каза ми да ви вярвам. - Но ти не ми вярваш.
Журито взе решение.
Защо? - Знам, че искате да ме осъдят.
Сега, когато е късно да направиш каквото и да било,
мога да ти кажа, че това е процес, който губя с удоволствие.
Ще те посещавам всеки ден в килията на осъдените на смърт.
Тези срещи ще бъдат много забавни.
Ще пледирам отлагане на екзекуцията и ще успея,
защото искам дълго да живееш, преди да умреш.
Говорите като корав тип, нали, г-н Банистър?
Имам предимство. Знам, че ще умреш в газовата камера.
Не бъдете толкова сигурен. Знам кой е убиецът.
Знам кой уби Гризби.
Майкъл!
Дами и господа, постигнахте ли единодушно решение?
Ние, журито, сме...
Момент!
Глътна отровни хапчета!
Отведете го в кабинета ми!
Току-що извиках лекаря. Идва.
Изправете го.
Помогнете ни. - Не удържам тълпата.
Лекарят каза, че ще му мине, ако се движи.
Имам нужда от помощ!
Ако заспи, е загубен. - Загубен?
Трябват ми двама полицая, за да надзирават залата!
Ще извикам журналистите. - Журналистите? Дума да не става!
Влезте. - Ще се срещна с журналистите.
Ще приготвим изявление. Така, Мани, движи го!
Добре, г-н Галоуей.
Без снимки, моля!
ЖУРИ
Стойте всички заедно, докато ви водя на обяд.
Майк е. - Какво да правим?
Трябва да измислим нещо. - Това е жури на друг процес.
Не говорете за процеса извън съдебната зала. Съдията се надява,
че ще вземете решение колкото може по-скоро.
Оттук! Хайде. Отива си!
Господи, прозорецът ми! Библиотеката ми! МакНълти!
Ще ми докладваш всичко. Ставай от земята! Не снимайте!
Какво се е случило? - Ало?
Жената изглежда много приятна, за да е откраднала бижутата.
Да си член на журито е много отговорно, нали?
Казаха ви да не коментирате процеса.
Да не се повтаря. Хайде, по-живо!
Оттук!
Видя ли да минава един мъж?
Търси някого.
Мъж? - Да.
Къде е седнал?
Къде е телефонът? - Зад кулисите.
Къде е телефонът? - Ей там.
Свържи ме с Ли Гонг. - Къде е Ли Гонг?
Ало, Ли? - Ало. говори Ли Гонг.
Помогни ми. - Ще изпратя някой да ти помогне.
Защо го направи, Майкъл? - Не съм аз. Невинен съм.
За хапчетата ли говориш?
Видях, че ми казваше с погледа си да ги глътна.
ти нямаше предвид всичките, затова глътнах няколко.
Но все пак бяха много. Губя съзнание.
И сега?
Трябва да измисля нещо... - Знаеш, че ще те хванат, нали?
Къде ще отидеш? - Ще намеря пистолета.
Кой пистолет?
Този, който уби Гризби. Ще докажа, че съм невинен.
Обадих се на слугата ни Ли.
Ще намерим къде да те скрием.
Стой спокойно и гледай представлението.
Полицията.
Прегърни ме.
Не мърдай!
Ти не мърдай! Казвам ти, не мърдай.
Намерих пистолета. Ти си убила Гризби.
Ти си убиецът.
Излезте.
Бях прав. Тя е убиецът. Тя е убила Гризби.
Сега щеше да убие и мен.
Ли и приятелите му ме измъкнаха в тъмницата
и ме скриха на сигурно място от ченгетата, но не и от нея.
Един от китайците работеше в лунапарк, който бе затворен за сезона.
Празен лунапарк е идеалното скривалище
и тя търсеше такова място.
Дойдох в съзнание в Къщата на лудите.
За миг, сметнах, че съм откачил.
След преживяното, необичайното бе за мен нормално.
Само по един въпрос бях трезв. Знаех за нея.
С Гризби бяха решили да убият Банистър.
Гризби го правеше заради парите на Банистър. Така си мислеше той.
Но тя щеше да убие и Гризби, след като свършеше работата.
Бедният глупак! Даже и с това не се справи.
Стреля по Брум, а това не беше в плана.
Брум можеше да каже на полицията, преди да умре.
Ако ченгетата хванеха Гризби и го притиснеха,
щеше да разкаже всичко и с нея щеше да бъде свършено.
Трябваше да затвори устата на Гризби, и то бързо,
а аз бях изкупителната жертва.
КРИВИ ОГЛЕДАЛА
Влез. Никой няма да ни чуе.
Смятах, че искаше да убиеш само мъжа си.
Защо не искаш да разбереш?
Джордж трябваше да се справи с Артър,
но се уплаши и стреля по Брум.
Не можех повече да му имам доверие.
Беше обезумял. Трябваше да го убия.
А мен? - Можехме да заминем.
Към изгрева?
Аз и ти? Или ти и Гризби?
Обичам те.
Който следва природата си, остава верен на истинското си Аз.
Никога ли не си се опитвала да следваш нещо по-добро?
Не.
Знаех, че ще ви намеря заедно.
Ако не бях дошъл, Елза, нямаше да следвам твоя план.
Несъзнателно си решила, че трябва да те последвам.
Пиян си. - Сега мислиш, че ако ме убиеш тук,
вината ще падне върху моряка, а ти ще си свободна с парите ми.
Скъпа, не си единствената, която желае смъртта ми.
Добрият ни приятел, окръжният прокурор,
точно сега чете едно писмо, което му оставих.
писах всичко за теб, любов,
затова е глупаво да стреляш.
С тези огледала не се разбира. В мен ли се прицелваш, любов?
Аз се целя в теб, любов! Убивайки теб, все едно убивам себе си.
Едно и също е.
Но трябва да ти кажа, че съм изморен и от двама ни.
Уж си умна, а направи толкова грешки.
Трябваше да ме оставиш жив.
Ще имаш нужда от добър адвокат.
Той и Джордж...
Сега и мен.
Като акулите, които се изяждат помежду си,
обезумели от собствената си кръв.
Вярно е.
Направих много грешки.
Ти каза, че светът е лош. Че не можем да избягаме от Злото
и ето те тук. Но каза също, че не можем да се борим с него.
трябва да се пазарим със Злото, да му поставяме условия.
А Злото направи сделка с теб
по своите правила. Не е ли така?
Можеш да се бориш, но за какво?
Сбогом.
Смяташ, че не побеждаваме? - Не, не побеждаваме.
Поздрави изгрева. - Само ако се откажем, ще загубим.
Ти няма да се откажеш, нали? - Не и отново.
Страх ме е.
Майкъл, върни се!
Моля те, Майкъл!
Не искам да умра!
Отидох да извикам ченгетата, но знаех, че ще е мъртва,
Когато пристигнат. И щях да бъда свободен.
Писмото на Банистър към окръжния съдия ме оневиняваше.
Щяха да ме признаят за невинен.
"Невинен" не е правилната дума. "Глупак" е по-точно казано.
Всеки е глупак за някой друг.
Единственият начин да избегнеш бедите е да остарееш,
та сега това ще правя.
Може би животът ми ще бъде дълъг и ще я забравя.
Или може би ще умра със спомена за нея.
Край
Subtitlеs bу SОFTITLЕR Edit by sean_connery