BASERET PÅ EN SAND HISTORIE
Claude.
Tag det her tøj på.
GENT, BELGIEN
Kør ad bagvejene. Tyskerne kommer fra øst, så kør sydpå til Bruxelles.
- Ja, Fader. - Må Gud være med dig, Claude.
MARTS 1943 PARIS, FRANKRIG
Rigsmarskal.
Jeg har et par sjældne kunstgenstande med.
Frøken.
Champagne. Hvor dejligt.
De må have et glas sammen med mig, dr. Stahl.
- Tag et glas. - Med fornøjelse.
Claire!
- Vi skal bruge et champagneglas. - Javel, monsieur.
Det er til Stahl.
Dette og dette til Carinhall.
Javel.
Dette er en gave til Føreren til Berchtesgaden.
Hvad ellers, dr. Stahl?
AUGUST 1943 MILANO, ITALIEN
Dette er da Vincis "Den Sidste Nadver".
Britiske bombefly ødelagde tre mure og et tag.
Dette er Monte Cassino, grundlagt i år 529 af Skt. Benedikt.
Det her er fra februar.
Dette er Monte Cassino i marts, efter vi smed 20 ton sprængstof på det.
Hr. præsident, faktum er, at vi er nået til et punkt i denne krig -
- der er det farligste for historiens største bedrifter.
Professor Stokes, De må forstå, at der er krig.
Liv går tabt og med dem, deres største bedrifter.
Jeg forstår. Men der er mere.
Dette er Gents altertavle.
Det er et vigtigt monument i den katolske kirke.
Vi ved, at nazisterne har stjålet den.
Vi skal og vil vinde denne krig -
- men vi skal også huske den høje pris, der bliver betalt -
- hvis fundamentet for det moderne samfund ødelægges.
Sådan ser det ud nu.
Russerne er her.
De Allierede er her og her.
Om et par måneder, om Gud vil, ender vi i Berlin.
Så har vi sprængt os vejen gennem Polen, Ungarn og Østrig.
Nord gennem Rom og Firenze.
Og øst gennem Paris. Så er spørgsmålet:
Hvem sikrer, at Davids statue stadig står?
Eller at Mona Lisa stadig smiler?
Hvem er deres skytsengle?
Professor, det er et tungtvejende argument.
Hvad foreslår De?
At I sender unge kunstlærde derover, for at finde de store værker.
De unge kunstlærde kæmper allerede derovre.
- Har De familie? - En kone og en ung søn.
Så beder jeg Dem om meget.
MARTS 1944 NEW YORK CITY
Jeg skal gøre mit bedste.
Det er en kommende Michelangelo-joke.
- Du er manden til at skabe den. - Er du sulten?
- Giver du? - Det gør staten.
- Hvordan har Penny det? - Fantastisk.
- Jeg undres over hendes smag. - Ligeledes gør hun.
- Hvordan har hjertet det? - Det slår stadig.
Vil du med i krig?
- "Monumenternes mænd". - Underskrevet af Roosevelt.
Det ser jeg.
Jeg skal samle et hold, der skal finde resterne, samt det forsvundne.
- Er du ikke for gammel til det? - Jo.
Du vil ind i en krigszone og fortælle drengene, hvad de må og ikke må sprænge?
- Det er idéen. - Hvor mange mænd?
Seks indtil videre.
- Syv med dig. - Meget bedre.
Vi får basistræning i England, og afventer så ordrer.
Basistræning? Os?
Du godeste.
Du får brug for en mand i England.
- Donald Jeffries. - Han er en drukkenbolt.
Ræk mig den.
- Er han ikke i fængsel? - Nej. Hans far kautionerede for ham.
- Holdt konen det ud? - Nej, ingen kan holde det ud.
Hvornår går vi i gang?
Skønt at se jer.
- James. - Donald.
Drengene er spændte på at komme i gang.
- Du er løjtnant? De er jo desperate her. - Lad ikke Churchill høre det.
James, hvordan har konen det?
- Jeg skulle kysse dig, men tro om igen. - Et håndtryk så.
- Sådan gør man normalt. - Ikke længere. Jeg er på vandvognen.
- Siden hvornår? - I morges.
- Tillykke. - Tak, menig.
Det er Epstein fra New Jersey.
- Hvorfra? - Newark. Den nordlige del.
- Af Newark? - Ja, den nordlige del.
Det tænkte jeg nok.
Jeg blev født i Tyskland. Det nordlige Tyskland.
- Hvordan klarer gutterne det? - Som atleter.
Arkitekten fra Chicago, sergent Richard Campbell.
Og franskmanden Jean-Claude Clermont.
Chef for et kunstakademi før krigen.
- Er Preston her? - Menig Preston Savitz.
- Menig? Det huer ham ikke. - Nej.
Slutteligt skulptøren sergent Walter Garfield.
Han er god. Jeg arbejdede med ham på monumentet for 1. Verdenskrig.
- Hvordan går det, gamle dreng? - Hvordan behandler de dig, Walter?
De tager os gelinde.
- De har ondt af os gamle drenge. - Du elsker jo forhindringsbaner.
Det er ikke så slemt.
Man kravler bare, mens teenagere skyder med blanke patroner.
Ja og nej.
De er teenagere, men patronerne er ikke blanke.
Vi mødes efter maden. Fortæl de andre det.
Undgå at blive skudt i mellemtiden.
I har alle lært hinanden at kende. Det klarer basistræningen.
I er udvalgt af mig og løjtnant Jeffries. Vi skal bruge jeres viden og færdigheder.
Vi skal finde og beskytte bygninger, monumenter og kunstværker.
Bud, slukker du lyset?
- Vidste du, de skød med skarpt? - Ja.
Alles yndlingsdiktator.
19 år gammel og før hans romantiske bog "Mein Kampf".
Han dumpede sit kunststudie i Wien.
- Malede Hitler det? - Ikke dårligt.
Heller ikke godt.
Dette billede er indhentet af efterretningstjenesten.
En model af hans påtænkte Førermuseum, der skal bygges i hjembyen Linz i Østrig.
- Førermuseum? - Det bliver et af verdens største.
- Det ville kræve mange kunstværker. - Præcis.
Vi ved, han stjæler kunstværker fra Amsterdam, Warszawa og Paris.
Franskmændene skjuler dem og tyskerne finder og tager dem.
- Derfor bombede Hitler ikke Paris. - Men han bombede London.
- Er konstruktionen påbegyndt? - Nej, det er pointen.
De stjæler kunstværkerne og skjuler dem.
Vi tror, de skjuler dem her og mod øst.
Vores drenge giver dem røvfuld i Normandiet -
- så det er vores tur over den Engelske Kanal til Frankrig.
- Hvornår? - Snart.
James har en ven i Frankrig, der leder nationalmuseet.
Hvis han stadig lever.
Så har han en idé om, hvor de franske kunstværker er. Det skal vi vide.
Vi har arrangeret transport til Deauville. Kontaktpersonen, Emile, får jer til Paris.
Godt, jeg kan fransk.
Skal vi slå nogen ihjel? Jeg ved ikke med jer, men jeg vil gerne.
- Vil du skyde Hitler, menig? - Gerne.
Kald mig menig igen og jeg skyder dig.
Det var det. Vi tager snart af sted.
Selv om krigen snart slutter, er det stadig farligt.
Træd varsomt og tag ingen unødige chancer.
Husk, at jeres liv er vigtigere end et kunstværk.
JULI 1944 NORMANDIET, FRANKRIG
Sergent, hvor er kommandocentralen?
- Er I lige ankommet? - Ja.
Cirka 400 meter i den retning.
Tak.
Hvad?
- Oberst, læs ordrerne. - Jeg skal sige jer, hvad jeres ordrer er!
Ødelæg ikke ... Afbryd mig ikke, løjtnant!
Hvis I tror, jeg vil skrive hjem til en knægts mor, at hendes søn er død -
- fordi vi ikke måtte bombe et kirketårn, så kan I godt tro om!
Ellers andet?
Nej, sir.
- Det gik godt. - Så må vi gå.
Stå ikke bare der. Kom ind.
- Hvad laver du her? - Jeg leder efter dig.
Sid ned.
Ved du, hvorfor jeg er her?
Du har en bror. Peter?
Ja, det har du.
Har I et godt forhold?
Han er min bror.
Hvorfor sagde du ikke, han er i modstandsbevægelsen?
- Det er han ikke. - Ikke længere. Han blev skudt i morges.
Han prøvede at stjæle en lastbil, der var på vej til Tyskland med kunstværker.
Han blev skudt og dræbt.
Hvorfra kendte han til lastbilen?
Ser du, Claire ... Du kender museet, samlerne, kunsten.
Du er af en vis værdi for mig.
Alligevel tvivler jeg ikke, at hvis jeg ransagede denne lejlighed -
- ville jeg finde ting, der ville gøre vores samarbejde umuligt.
Skal jeg?
Gør, som du vil.
Det gør jeg også.
Hvis du blander dig, bliver du ikke fyret. Du bliver overdraget til SS.
- Jeg vil have hans lig. - Så dyk ned til bunden af Seinen.
DEAUVILLE, FRANKRIG
Granger?
Bekymret var jeg i et minut.
Jeg troede, Vichy var dig og jeg et forkert sted var.
- Kan du engelsk? - Ja.
- Så tal engelsk. - I orden.
Kan jeg få et lift?
- Ikke tale om. - Har du i det mindste nogle radioer?
Nej, sir.
Cigaretter og støvler i størrelse 46.
- Hvad er din størrelse? - 43.
Sam!
Hallo!
Løjtnant.
Sikke et syn, du er. Hvad kører du i?
Nazisterne havde travlt og efterlod en del.
Godt, du ikke blev efterladt på stranden.
- De fandt ud af, jeg kan tysk. - Er du tolk?
- Ikke før vi kommer til Tyskland. - En skam.
Hvem er din befalingsmand?
- Menig, jeg søger efter major Fielding. - Major Fielding, sir.
- Stokes. - John, hvordan går det?
- Jeg troede ikke, vi kunne finde dig. - Jeg fik et lift. Hvad har du?
Jeg tror, det er et Monet.
Det er et Vermeer.
Derfor bad jeg om dig. Vi nedkæmpede en tysk konvoj.
- Et dusin kasser fyldt med disse. - Et dusin malerier?
Et dusin kasser. Nogle med 30 malerier.
- Kan jeg tale med tyskerne? - Det ved jeg ikke. Kan du?
Spørg, hvor de har malerierne fra.
- Hvor fandt I dem? - Er der flere lastbiler som disse?
- Er der flere lastbiler? - Spørg igen.
Er der flere af disse lastbiler?
Findes der flere af disse lastbiler?
- Mange tak. - Held og lykke.
- De skulle til en by ved navn Siegen. - Siegen?
- Fem lastbiler ... - Fem lastbiler?
- Sagde han det? - Nej.
Han gjorde. Han er deres øverstbefalende.
- De byttede uniformer. - Satans.
Når jeg møder Hitler, skal jeg nok hilse ... kaptajn.
Min familie var bygherrer. Min far. Min fars far.
- Jeg ville have et enklere liv. - Javel.
Det er nobelt at arbejde i mudder.
James?
Dit fransk er ikke godt. Hvor lærte du det?
Her og der. Jeg studerede lidt i Canada.
- Canada? - Montreal.
Jeg ser dig, Stahl!
Jeg ser dig.
Hvor vil du skjule dig?
Jeg ser dig!
SAINT-LOUIS, FRANKRIG
Gutter, se, hvad vi har fundet.
Husker I Sam fra Newark? Vi har en tolk.
- I ville bare have bilen. - Hvor er Campbell?
Savitz skød ham.
Nu ved vi, det er systematisk. Alle malerierne er mesterværker.
Alle var på vej til Siegen i Tyskland.
Nazisterne flygter, men tager alt med sig. Vi skal så tæt på fronten som muligt.
Preston, du og Campbell tager til Gent i Belgien.
- Hvad er der i Gent? - Engang en altertavle.
- Tog de altertavlen? - Jeg tager med Garfield.
Nej. Garfield, du og Jean-Claude, skal så tæt på Tyskland som muligt.
- I tager til Aachen. - Vi rejser i morgen tidlig.
Hvorfor tager du ikke Sam fra Newark med, og så tager jeg til min gamle by, Brügge.
Der er Madonnaen, jeg så, dengang jeg var ung.
Ser ud som om vi bliver sammen.
- De er tyske, men passer måske. - Den der er fin.
Se her.
Nyt fra Granger?
Nej. Rygtet forlyder, de befriede Paris, så vi burde snart høre noget.
Prøv at tænde den.
- Det var pokkers. - Jeg er ikke blot et kønt ansigt.
Hvordan går det?
Giv drengene radioen, så vi kan se om den virker.
Skal ske.
Frank, jeg vil gerne takke dig.
- For hvad? - For endnu en chance.
Vi har alle dummet os til en vis grad.
- Du gjorde det bare ... - Med et brag.
- Du er den bedste mand til opgaven. - Det er ikke blot medlidenhed?
En smule.
Monumenternes mænds radio starter snart.
- Jeg håber, de spiller musik. - Kalder London og alle søfarende.
Vi hører dig højt og tydeligt.
- Hvor langt rækker den? - Det ser vi i morgen.
Modtaget.
- Er alle gutterne der? - Ja.
Hør her, gutter. I bør vide sandheden, som jeg ser den.
Denne mission har ikke succes som mål.
Hvis de var ærlige, ville de fortælle os det.
Hvem bekymrer sig om kunst, når folk dør?
De tager fejl. Det er præcis det, vi kæmper for.
En kultur til livets gang.
Man kan udslette en hel generation.
Man kan nedbrænde deres huse, men alligevel vender de tilbage.
Men tilintetgør man deres bedrifter, og deres historie -
- så er det, som om de ikke eksisterede.
Så lever de i et tomrum.
Det er det, Hitler vil have. Det er det eneste, vi ikke må tillade.
Vi ses i morgen tidlig.
Nu er jeg deprimeret.
Jeg vil udbringe en skål.
I er herlige.
Jeg er stolt af at være en af monumenternes mænd.
Da krigen brød ud, ville jeg være jægerpilot -
- men jeg har dårligt syn og hørelse.
Dette er min eneste vej ind i krigen.
Jeg er ikke en anset borger fra New York. Jeg har ikke vundet medaljer, som jer.
Men jeg tror vi tænker på det samme.
Dette er vores tid. Mit land takker jer og ligeså gør jeg.
Til helvede med tyskerne.
Jeg forventer hyggelige stunder.
For monumenternes mænd.
- Har du børn? - To. En tolvårig og en etårig.
- Dreng og pige? - To piger.
To piger ...
Jeg har en dreng. Han er 17 år.
Han er i modstandsbevægelsen i nord.
- I nord? - Ja.
- Det er hårdt deroppe. - Ja.
Hårde tider.
Ja. Det er hårde tider.
Kan du lide at flyve?
Paris!
Er jeg sent på den?
- Cirka fire år. Hvordan går det, James? - Goddag, gamle ven.
Hvor meget af kunsten reddede du?
Nationalsamlingen er sikker. Men de private samlinger er væk.
Alle de private samlere?
Alle de jødiske samlere er efter loven illegale.
Göring vidste, hvor han skulle købe ind.
- Og hvor skal det hen? - Tyskland. Til deres hjem.
Den amerikanske hær vil hjælpe jer med at få dem igen.
- Det glæder mig at høre. - Hvor skal vi begynde?
Med Claire Simone.
Claire Simone?
Jeg håber, jeg kan snakke med Dem om kunst.
Stjålen kunst.
Jaså?
Jeg vil gerne præsentere mig. Jeg hedder James Granger.
Jeg er kurator på Metropolitan i New York.
Jeg ved, hvem De er.
Jeg håbede, at De ville hjælpe mig.
Jeg ved ingenting. Og stop med at snakke fransk.
Eller hvilket sprog det nu var.
Hvis vi ikke var her, ville I tale tysk.
Nej. Hvis det ikke var for jer, var jeg nok død -
- men jeg ville stadig tale fransk.
Hvordan kan jeg hjælpe jer med at stjæle vores stjålne kunst?
Jeg er her for at hjælpe jer med at få det tilbage.
Ja, til at pynte i dit museum.
Jeg har hørt, at De under besættelsen var beskæftiget i Jeu de Paume?
Det var jeg.
Jeg er interesseret i, hvad De så der.
Göring kom mere end tyve gange, og tog hvad han ville have.
- Hvor blev det sendt hen? - Hvem ved?
Jeg tror, De ved det.
De har snakket med Rene.
Var De altid til stede?
Selvfølgelig. Jeg er værnemager. Har De ikke hørt det?
Jeg hjalp tyskerne med at stjæle vores kunstværker.
- Derfor sidder De her? - Hvad tror De?
Jeg tror, De hjalp modstandsbevægelsen.
Og jeg tror, jeg kan hjælpe Dem ud herfra.
Hvorfor?
- Ved De, hvor kunstværkerne er henne? - Hvem spørger?
Metropolitans kurator?
Vi læssede panelerne på en lastbil og sendte dem af sted sammen med to præster.
Tyskerne fandt dem og tog dem.
- Kan jeg snakke med præsterne? - De blev skudt.
Skal vi finde den, skal vi forbi den tredje arme og ind i Tyskland.
Det har førsteprioritet, Preston. Nazisterne må ikke beholde den.
Vi skal nok finde den.
- Det ved jeg. Vær forsigtige. - Skal vi nok.
Der står her, at altertavlen er et af de mest eftertragtede kunstværker.
Kan du læse det?
- Det står på engelsk. - Det ved jeg.
Jeg vidste bare ikke, at du kunne læse.
Rolig.
- Sam, hvornår forlod du Tyskland? - 1938. Jeg var 13 år.
- Sammen med familien? - Ja, mine forældre.
Min bedstefar blev tilbage.
- Hvilken by? - Karlsruhe. Vi har et berømt museum der.
- Vi har et af Rembrandts selvportrætter. - Du er den fødte monumenternes mand.
- Jeg har aldrig set maleriet. - Det har jeg heller ikke.
Vi måtte ikke.
Min bedstefar hævdede altid, det var fordi vi var for små til det.
Men så ...
... brød krigen ud.
Hele Europa var for lille til Hitler.
- Har du hørt fra din bedstefar? - Ikke de sidste fire år.
De tog ham med.
- Hvortil? - Dachau.
Hvordan gik det?
Hvad er der?
- Vi har vist et lille problem. - Et lille et.
Jeg har en idé.
Vi lægger vores våben. Du går din vej og vi går vores vej.
Så er det jo løst.
- Han snakker nok ikke engelsk. - Ikke et ord.
Godt.
- Sætter du dig bare ned? - Ja, vi kunne sætte os ned.
Godt.
Jeg ryger ikke.
- Tag en cigaret. - Jeg ryger ikke.
Tag så en forpulet cigaret.
John Wayne.
Burde vi ikke have arresteret ham?
Han går ingen steder.
Hvad blev taget?
Statuen af Karl den Store og skrinet med Marias kjole.
De kørte mod øst?
- Jeg hørte kommandanten råbe Merkers. - Merkers?
- Vi vil ikke have ballade med jer. - Det vil vi heller ikke.
Lad os få dem igen.
Fader ...
En af os må aflede ham. Den anden skyder ham.
Lyder som en god plan.
- Jeg skyder ham. - Jeg skyder ham.
- Du har en familie. - Det har du også.
Fint. Du afleder ham, så skal jeg nok ordne ham.
Godt så.
Jeg har aldrig skudt nogen.
- Det er nemt. - Har du?
Jeg skal jo til det nu.
Jeg skyder, du løber.
- Smid geværet! - Nej!
Lort.
Lort! Lort!
Kom så for helvede.
- Det er bedst, vi holder det for os selv. - Det er nok det bedste.
- Godaften. Hvem er din øverstbefalende? - Oberst Langton, sir.
Jeg bringer Dem til ham. Følg mig.
Jeg vil gerne snakke med oberst Langton.
- Jeg er her, løjtnant. - Donald Jeffries. Goddag.
- Har De et øjeblik? - Kan jeg friste med et glas cognac?
Det kan De meget let, men ellers tak.
- Løjtnant, bringer De dårlige nyheder? - Nej, slet ikke.
- Jeg håbede på at komme til Brügge. - Brügge? Hvorfor det?
Oberst, min opgave er at beskytte kunstværker -
- så der stadig er noget tilbage efter krigen.
I Brügge befinder Michelangelos "Madonna med Barnet" sig.
Den eneste skulptur, der forlod Italien, mens han levede -
- og kan den reddes, ser jeg gerne, den stadig står der i morgen.
De har et yderst usædvanligt arbejde, løjtnant.
Måske har jeg gode nyheder. Vi skal ikke til Brügge.
Vi indgik en aftale med borgmesteren.
Vi angriber ikke og tyskerne forlader byen.
Når vi kommer til Brügge, kæmper vi uden for byen.
Hvis vi ellers fanger dem. De er verdensmestre i flugt.
Har De set dette, oberst?
Tyskerne udbombede Firenze.
- Det samme gør de ved Brügge. - Nej, løjtnant. Det gør de ikke.
Vi er ikke i Italien.
Krigen er ved sin afslutning, og tyskerne vil kun hjem.
De bomber ingen fransk by. De er på flugt.
Bare giv mig to vagter.
Tyskerne har hverken tid, sprængstof eller kampvogne.
Nej, jeg vil ikke risikere en gadekamp.
Vi overholder vores aftaler. Og når vi kommer til Brügge -
- kan De færdiggøre arbejdet i katedralen.
- Forstået? - Forstået.
Ellers andet?
Nej. Tak.
Snakker I engelsk?
Er du katolsk, løjtnant?
I nat er jeg.
Kære far.
Du bliver rørt, når jeg beretter om mine eventyr med disse fine mænd.
Det minder om skattejagterne, dengang jeg var en knægt.
Men i stedet for en fløjte eller snurretop -
- er skatten denne gang Rembrandt eller Rubens.
Det er forunderligt, at jeg på et sted med så megen død, føler mig så levende.
Jeg maler for mit indre, hvilke historier disse gader ville fortælle -
- om Madonnaens lange vej til Paris.
Og hendes triumferende tilbagevenden efter Napoleons fald.
Man kan se hendes skrøbelige hånd holde blidt om barnet -
- som om hun vil beskytte barnet fra en skæbne, hun allerede så komme.
Jeg ved, at i krigstid er mine bestræbelser en dråbe i havet -
- og måske er de det.
Men jeg er flittig og beslutsom i min tro om -
- at store mesterværker ikke må ejes af individer.
I det mindste ikke i gejsten.
Madonnaen er lige så meget min, som den var Napoleons.
Og hendes hånd beskytter mig varsomt fra en skæbne -
- som jeg ved, vil indtræffe.
Kære far. Jeg ved, jeg har været en stor skuffelse.
For at forsvare det uforsvarlige, så var mine kvaliteter -
- noget jeg fandt i bunden af en flaske. Jeg ville ikke gøre dig fortræd.
Jeg længes efter den plads på piedestalen, du så stolt satte mig på.
Måske kan jeg gøre dig stolt igen. Her ved Madonnaens fod.
Jeg er ydmyg og taknemmelig.
Jeg længes efter mit hjem. Og hvile.
Jeg har brug for hvile.
Jeg skriver, når jeg kan. Gud være med dig.
Donald.
- Sørg for, at hans familie får det. - Skal ske.
Mange tak.
Løjtnant, jeg sagde, han ikke skulle tage af sted, men han bestod hårdnakket.
- Tog de Madonnaen? - Nemlig.
Så må vi skaffe den tilbage.
- Hvad har I? - Præsten fablede noget om Merkers.
De opbevarer kunstværker der.
- Merkers? - Ja. M-E-R-K-E-R-S.
Forstået.
- Har I hørt fra Granger? - Ikke endnu.
Helvedet er brudt løs her. De lader os ikke køre igennem.
- Vi sidder fast i Metz-katedralen. - Så mødes vi der.
- Noget møg med Donald. - Ja, det er noget møg.
- Hvad er alt det her? - Folks liv.
- Hvilke folk? - Jøder.
De er væk.
Men De overlevede.
Jeg er en spion, husker De nok.
De kommer ikke tilbage.
Mit arbejde er at finde kunstværker og aflevere dem tilbage -
- og dette er et godt sted at begynde.
DECEMBER 1944 SLAGET VED BULGE
Det er fint. Virkelig fint.
Det overgår alt.
Bare fordi vi er i krig, betyder det ikke, vi ikke kan spise godt.
- Hvad er det? - En besked hjemmefra.
- Du skal nok konfiskere en grammofon. - Okay.
- Doktor. - Vi er herovre.
Vi fandt ham på gaden. Han er blevet ramt i brystet.
Han bløder kraftigt fra sit ben. Vi har forbundet det.
Lad os få trøjen af, og se hvor slemt det er.
Du skal nok klare det, knægt. Nu får du noget morfin.
Jeg har brug for morfin.
- Hvad hedder han? - Det ved jeg ikke.
Hej, far. Glædelig jul.
Jeg har en flok monstre her, der gerne vil hilse.
Ønsk bedstefar glædelig jul.
- Glædelig jul. - Glædelig jul, bedstefar.
Er I klar? Og ...
Fjern bare årepressen, løjtnant.
- Klarer han den? - Ja.
Gider du hente præsten? Joe, giv mig lige morfinen.
Hent præsten.
Hvad er hun bange for?
At vi selv beholder det. Ligesom russerne.
Beholder russerne kunstværkerne?
De har mistet 21 millioner mennesker, Frank.
De har en trofæbrigade -
- der skal indsamle og beholde de indsamlede kunstværker.
Trofæbrigaden. Elegant navn.
Ligesom monumenternes mænd?
Jeg fik et brev fra Donalds far.
Der stod, jeg skulle være stolt, fordi jeg gav ham hans ære tilbage.
Jeg føler mig ikke ret stolt.
Han spurgte om jeg havde fundet Madonnaen. Jeg ved ikke engang, hvor jeg skal lede.
Vi må vide, hvad Claire ved, James.
- Jeg er tæt på, Frank. - Okay.
Nu har vi russerne.
Få tyskerne op i lastbilen.
Giv dem noget brød.
Pas på malerierne.
Rør kun rammerne.
Rammerne kan vi erstatte.
- Ved De, hvad dette er? - Nej.
Det er Nero-befalingen. Skrevet og underskrevet af Hitler.
Der står, at når han dør, eller hvis Tyskland falder, skal alt destrueres.
Alt.
- Hvor bragte man kunstværkerne hen? - Til Tyskland.
De må forstå, at jeg er her for at hjælpe jer.
Det forstår jeg, men De er ikke i Tyskland.
- Det er mine mænd. - Jeg kender ikke Deres mænd.
- De må kunne stole på nogen. - Fortæl mig hvem.
REMAGEN, TYSKLAND
- Hvad koger I? - Lus.
- Det bliver kaldt Nero-befalingen. - Hvilket?
Granger har det fra et tog på vej mod Tyskland.
Der står, at hvis Hitler dør, skal broer, togskinner og kunstværker destrueres.
Jøsses.
- Det meste af kunsten er endt i Siegen? - Vi ved, det var i Siegen og Merkers.
- En masse kunst for to byer. - Hvad spiser du?
- Tørret kød. Vil du smage? - Nej.
Garfield, du og Jean-Claude tager til Merkers, og vi tager til Siegen.
Lad os håbe, at de ikke dræber Hitler.
Jeg tænkte bare højt.
Vi mødes i Nürnberg.
Det ser ud som om det gør ondt.
- Er I kunstnere? - Nej, vi er kunstsamlere fra New York.
- Ham der er arkitekt. - Jeg har altid villet se New York.
Den bedste by i verden.
- Har I været i München? - Nej, men vi kommer der snart.
- Hvad sagde han? - At du ikke måtte gøre mig vred.
Lad os fortsætte.
Jeg har en nevø, som har studeret kunst i Paris.
Han bor et par kilometer herfra. Måske kan han hjælpe jer.
- Er han soldat? - Det var han. Han er en god knægt.
Jeg er sikker på, at I alle er uskyldige.
Helga, vi har gæster.
Hvor længe var du i Paris? Du har studeret i Paris?
Ja, i to år. Min kone og jeg elsker Paris.
- Det er smukke malerier. - Gid det var.
Det er bare kopier af Cezanne og Renoir.
De er gode.
Hvor har du studeret kunst?
Harvard. Jeg studerede nutidskunst.
De leder efter kunstværker. De vil beskytte de historiske værker.
Det er en nobel gestus i denne krigstid.
Vi mener, at SS fjernede kunstværker fra Frankrig og gemte dem.
Jeg fortalte, at du er i stand til at hjælpe dem.
Jeg var ikke i SS. Jeg var en soldat, som jer, så hvis jeg kan hjælpe jer ...
Kender du en kunstsamler ved navn Rothschild?
- Rothschild? - Han har en af verdens største samlinger.
- Er han franskmand? - Jøde.
Nej, jeg kender ham ikke.
- Snakker din kone engelsk? - Nej.
Godt.
Bag på Cezanne står der Rothschild.
- Det var en gave. - Også Renoiren?
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Heil Hitler.
- Menig, hvor er Siegen? - Du er ankommet, løjtnant.
Jeg skulle have drejet af.
Måske sidste afkørsel?
Vi er vist for langt ude.
- Hvad mener du? - At vi ikke skal længere ned ad vejen.
Vent! Vent!
En hingst.
- Se på ham. - En skønhed.
Han er en løbshest.
Hej, min ven.
Jeg har slet ikke noget til dig.
- Tilbyd den en cigaret. - Vil du have en cigaret?
Jeg tror ikke den ryger.
Jean-Claude!
For satan! For satan!
Jeg er ramt. Møg!
Jeg bløder som et svin.
Sikken måde at blive dræbt på. Pis!
Hjælp! Hjælp mig!
Da vi begyndte på denne mission, tvivlede vi, om vi kunne kalde os for soldater.
Risikerede vi lige så meget som de unge mænd, der kæmpede og døde?
Det var et berettiget spørgsmål.
Hold det her. Jeg fik den af min kone. Der må ikke komme blod på den.
Jean-Claude, hold den selv.
Vi er ikke længere tilskuere til krigen. Vi er aktive soldater.
Underlagt de samme lidelser, som alle andre soldater.
Da vi mistede Donald Jeffries, fik vi retten til at bære uniformen.
Nu har vi mistet den anden mand.
Lige fra begyndelsen sagde jeg, at intet kunstværk var et menneskeliv værd.
De sidste par måneder har vist mig, at jeg tog fejl.
Det er vores historie. Det må ikke stjæles eller destrueres.
Det skal agtes og æres. Ligesom disse tapre mænd.
Nu skylder vi dem, at færdiggøre denne mission.
Walter, hvad om du får en lille ferie, og så mødes vi senere?
Jeg vil gerne færdiggøre dette.
Det er fint.
Lad os se hvor vi er.
Stokes, jeg fik denne af en SS-officer, som var udstationeret i Paris.
Det er et kort over en bondegård, der er fyldt med stjålne kunstgenstande.
Det forstår jeg ikke?
Siegen? Siegen? Vi var der, men der var intet.
Merkers? Merkers.
- Det er ikke togbaner. - Er det landingspladser?
- Nej. Bernterode, Salzburg. - Det er ikke Salzburg.
Salz betyder salt. Det er en saltmine.
Det er kalium.
Hver by har et symbol.
Bernterode er en kaliummine. Merkers har en saltmine.
Altaussee har en saltmine.
- Siegen har ... - Kobber.
Ja. Der er en kobbermine i Siegen.
Kære James.
I går fandt vi 16.000 stjålne kunstværker, begravet i en tysk kobbermine.
Nazisterne håndterede kunstværker bedre end mennesker.
Intet syn af Madonnaen, der var skyld i Donalds død.
Måske har vi bedre held i næste mine, når vi kommer til Merkers.
Vedlagt er dine overførselsordrer.
Vi har brug for dig, efter vi mistede Jeffries og Jean-Claude.
God rejse.
VIKTOR STEIN ARRESTERET
- Bonjour, monsieur. - Bonjour.
- Kan jeg tilbyde en kop kaffe? - Det ved jeg næsten ikke.
En kop kaffe.
Jeg kunne næsten ikke genkende Dem.
- Mit hår? - Nej. Jeg har ikke set Dem smile før.
Det er jo Paris i april. Har De ikke hørt det?
- Man skriver sange om det. - Virkelig?
- Shopper De for konen? - Konen?
Alle kvinder elsker fransk parfume.
- Selv franske kvinder? - Selvfølgelig. Især dem.
- Skriver De dagligt til Deres kone? - Nej.
- Men jeg skriver. - Er De en god ægtemand?
- Det mener jeg selv. - Paris om natten ...
Der er mange gode ægtemand på gaden.
- Det er krig. - Det er Paris.
Sardiner.
Kiks.
- Og en eller anden form for dåsekød. - Nu kan De jo feste.
Nej, jeg samler sammen.
Mine ordrer kom i går.
Jeg skal østover.
- Tyskland? - Merkers.
Der findes en mine. Der mødes jeg med mine mænd.
Ja, jeg har netop læst om Deres mænd. De har fundet kunstværker.
- De har fundet meget. - Og de har givet det tilbage.
Det, de kunne. Vi ved stadig ikke, hvem resten tilhører.
Hvornår rejser De?
I morgen tidlig.
Så fejrer vi i aften.
Dette er min adresse.
De har dåsekødet med. Så har jeg vinen klar.
Påklædning?
Formelt, selvfølgelig.
Det tænkte jeg også.
Kom ind.
- De lavede ikke sjov. - Nej. Det gør jeg aldrig.
Det er mit pæneste tøj.
Hæld vinen op.
Jeg har noget med. Noget ost, brie ...
- Croissanter. - Godt. Det er meget fransk.
- Jeg har stegt en kylling. - En kylling?
Ja.
Den er næsten færdig.
Her. Tag det på.
I Frankrig ...
... når man er inviteret til fest, klæder man sig passende.
- Det matcher mine øjne. - Så må De beholde det.
Mange tak.
Rosenberg, Göring. Lohse, von Behr.
De er nøglepersonerne i ERR. Gestapos specialstyrke.
De begyndte med de jødiske samlere i 1940.
- Det er Stahl. - Tidligere SS.
Tidligere?
Her er han sammen med Göring. De inspicerer kunst på vej til Tyskland.
De fleste genstande fotograferede de, og tog dem med.
Dernæst sendte de Hitler albums af de stjålne kunstgenstande.
Og de moderne klassikere, såsom Picasso, Kline ...
- Ja. - Max Ernst ...
... de blev bare brændt i gården.
Hundredvis af malerier.
Og De tror, at malerierne er i minerne?
Nej.
Nej, ikke disse.
Det er alt, jeg har, James.
- Det er mit liv. - Jeg forstår.
Det her er hver eneste kunstgenstand, der passerede gennem Jeu de Paume.
Jeg har lastpapirer til togene. Regninger.
Hver enkelt genstand blev noteret.
Hvem det tilhørte. Hvem der tog det, og hvor de tog det hen.
Jeg har et farvemærke her, så hver genstand passer med optegnelsen.
Det er storartet.
Jeg giver Dem bogen. Det er Deres ansvar nu.
Det forstår jeg.
Der er et slot i Bayern. Neuschwanstein.
Der burde De finde det meste af kunsten.
Mange tak, Claire.
Og hils fra Claire Simone, når De ankommer.
Det vil jeg gøre.
Jeg har ikke mere vin, men jeg har cognac.
Jeg burde gå.
De kan også blive?
Det er Paris. Det ved De godt.
Jeg elsker mit slips.
APRIL 1945 MERKERS, TYSKLAND
- Goddag, venner. - Hallo.
Velkommen tilbage.
- Godt at se dig. - Hvordan var ferien?
Hvor er Stokes?
Hun er her ikke, vel?
Hvem?
Madonnaen.
Hverken her eller i Siegen.
- Hun dukker nok op. - Jeg er ikke så sikker.
Donald var så stolt af det, vi lavede.
Stolt af at være en del af det.
Der vil aldrig være et tusindårsrige.
Intet Faderland. Intet Førermuseum.
Hvis Jean-Claude og Donald havde noget med det at gøre, så ...
... tror jeg det var i orden.
- Jeg har stadig arbejde, der skal gøres. - Vi skal nok finde hende.
Ja.
- Han ville have det hele. - Han ville have alt.
- Menig, hvad står der på skiltet? - Lager.
- Se om der er noget lys. - Javel.
Er alt i orden derinde?
Sam?
I en saltmine i 400 meters dybde i Merkers i Tyskland -
- har vores soldater fundet mere end 100 ton guldbarrer.
Hele Tysklands guldreserver. Et voldsomt slag for Hitler.
Storartede nyheder. Og tillykke til general Patton, Bradley og Eisenhower.
Hæren er måske ligeglade med kunst, men de er sandelig glade for guld.
- Menig, hjælp mig lige. - Javel.
I er ikke blevet præsenteret ordentligt for hinanden.
Sam, det er din nabo, Rembrandt.
Fortæl din bedstefar, at du har set ham.
Glæder mig at møde dig.
- Jeg har fundet nogle lastbiler. - Skal jeg vide hvordan?
HEILBRUNN-MINEN, TYSKLAND
Der er mange journaler. De har brændt dokumenter.
Det er en bunke møg.
- Stokes? - Ja?
- Har du tid et øjeblik? - Ja.
Hvad har du?
Stop. Stop.
Jeg tror vist nok, jeg har trådt på en landmine.
- Hvorfor gør du dog det? - Det var en kedelig dag.
- Jeg ville ikke røre mig. - Det vil jeg gerne kunne engang.
Campbell, Garfield, kom lige her.
- De er arkitekter. - Og så ved de noget om sprængstof?
- Enten dem eller Savitz. - Hvad har I?
- Det er godt forbrændt her. - Bliv hvor I er.
Det lader til, at løjtnanten har trådt på en usprængt mine.
- Hvorfor gør du dog det? - Jeg spurgte om det samme.
Du skal før eller siden træde væk fra den.
Før eller siden, ja.
Minen har nok taget så meget skade af branden, at det er en fuser.
- Hvor sandsynligt er det? - Højst sandsynligt.
Men hvis det ikke er det, vil det nok ende i en stor eksplosion.
- Hvor meget vejer du? - 80 kilo.
På gymnasiet vejede jeg 80 kilo.
Hvad nu?
Hvis vi har gjort det godt, træder du bare væk.
Hvad om I gik til udgangen?
- Vi bliver og holder dig med selskab. - Det er ikke nødvendigt, Frank.
- Det tror jeg, det er. Venner? - Jeg skal ingen steder.
Jeg har det godt her.
Ja, hvad fanden?
Sådan bliver det, James.
Skulle den mod forventning blæse os ad Hekkenfeldt til -
- har det været en ære, at gøre tjeneste med jer alle.
- Lige over. - Enig.
Så tæller jeg til tre og træder væk.
- Fint. - Bare tag dig tid.
En ...
For fanden.
For helvede da også.
- Hvad skete der med to og tre? - Jeg gik i panik.
Jeg sagde jo, det var en fuser.
Katalog over Linz' malerier.
Picasso.
Er det guld?
Tænder.
Altaussee!
- Gents altertavle er i Altaussee. - Hvad?
- Det står lige her. - Hvad har du fundet?
- Sam, hjælp os. - Hvad er det?
- Det blev lagret for et år siden. - Hvordan ved du det?
- Intet andet er listet efter. - Den er der stadig.
Skal vi hente den?
Giv Claire et stort kys.
Det vil hun gerne have.
- Sergent, hvilken vej fører til Altaussee? - Bare kør lige ud.
- Hvor skal I hen? - Hjem.
Tyskland har overgivet sig. Krigen er slut.
Det siger du ikke?
Skulle vi ikke have en parade?
- Det skal du ikke forvente i Tyskland. - Det har du nok ret i.
Satans. De har sprængt minen.
- Er der andre indgange? - To, men de er også sprængt.
De har sprængt det hele.
Hvem gav ordren?
Spørg ham. De har fanget en tysker, der hedder Wegner.
Sam, du og Savitz finder nogle lokale og optegner minen.
Walter og jeg finder indgangene.
- Jeg vil gerne snakke med tyskeren. - Selvfølgelig.
- Har du cigaretter? - Ja.
Tak.
- Jeg fik at vide, du snakker engelsk. - Det gør jeg.
- Vil du have en cigaret? - Jeg ryger ikke.
- Jeg har nogle spørgsmål til dig. - Det tænkte jeg nok.
Hvorfor sprængte I minen?
Hvad befandt der sig i minen?
Salt, tror jeg nok.
- Du er klar over, at krigen er over? - Tillykke.
Vi tror, der befinder sig kunstværker i minen, som vi er blevet bedt om at finde.
- Fjernede I dem? - Hvad er mit svar værd?
Som du påpeger, er krigen over.
Jeg fulgte ordrer. Jeg har ikke gjort noget ulovligt.
Ifølge Geneve-konventionen bliver jeg løsladt og sendt hjem.
Jeg har fået at vide, at før du blev sendt hertil -
- ledede du en af de der lejre.
- Hvem har fortalt dig det? - En lille fugl.
- Er du jøde, løjtnant? - Nej.
Så burde du takke mig.
Jeg ryger heller ikke.
Min første cigaret.
Når jeg husker tilbage til dette øjeblik ...
Jeg skal snart hjem.
Jeg har en flot lejlighed på Upper West Side i New York.
Der er en bistro nede på hjørnet, som vi kalder Sid's.
Hver morgen går jeg derned og får en kop kaffe og en bagel -
- og læser avisen.
Det er det første sted, jeg vil besøge, når jeg kommer hjem.
Jeg vil sidde der og nyde en bagel med løg -
- og læse en lille notits i New York Times. Side ...
18.
Deri står der, at du, oberst Wegner, er blevet hængt for dine forbrydelser -
- og begravet i en navneløs grav.
Og så vil jeg tænke på min cigaret.
Jeg vil sidde og tænke på dig og dit åndssvage ansigtsudtryk.
Jeg drikker min kaffe.
Jeg efterlader avisen, så Sid kan pakke fisk ind i den.
Så skænker jeg dig aldrig en tanke mere.
Er du sikker på, du ikke vil have den cigaret?
De lokale minefolk sprængte minen.
De vidste, hvad nazisterne havde for, og forseglede alle indgange.
- Vi kan grave os ind. - Hvor lang tid tager det?
Et par dage med deres hjælp.
I må skynde jer, for vi smutter i aften.
- Hvis ordre er det? - Toppen.
Området overtager russerne.
- De ankommer i morgen. - I morgen?
Måske noget før.
Har du sprængstoffer?
Nu sker det. Alle ned på jorden.
- Måske burde jeg gøre det? - Hvad ved du om sprængstoffer?
Intet.
Afgang.
Vi mangler en.
- Vi mangler en. - Det må være din spøg.
Vi mangler et panel.
Så smutter vi, kammerater. Medmindre I snakker russisk.
- Vi har dækket hele området. - Måske har I ikke set efter her.
- Det har vi. - I har ikke set efter.
- Her er vi lige nu. - Og det er lige her.
Nej, her er vi nu. Og der har vi ikke set efter.
Vi har været her og her. Så gik vi herover. Og her ...
- Vi må ... - Hjælp mig lige.
Hvad?
I kommer til at savne mig, når det her er overstået.
Jeg tvivler.
Lige nu ønsker du, at tyskeren havde skudt mig.
Det gør jeg.
- I må væk herfra. - Jeg kører efter Stokes.
Vi er lige efter dig, kaptajn.
Stokes!
Vi må af sted.
Stokes!
Lad os fordufte.
- Vi må af sted. - Giv en hånd med.
- Vi må af sted, Frank. - Giv mig en hånd.
- Det var pokkers. - Giv mig en hånd.
Afgang.
- Vi skal væk herfra. - Hjælp os lige.
- Det var pokkers. - Det har jeg lige sagt.
Man kan tilføje dette til den lange liste af Hitlers fejltagelser.
Han prøvede at tage noget, der ikke retmæssigt tilhørte ham.
Vores livshistorie malet på et lærred eller hugget i sten.
Med russerne i hælene forlod vi Altaussee med omtrent 3.000 kunstværker.
Deriblandt Gents altertavle, og "Madonna med Barnet" fra Brügge.
Vi efterlod noget til russerne, som de kunne tage med til Leningrad.
På vej nordpå afleverede Savitz og Campbell altertavlen til Belgien.
Det blev vist i Bruxelles, og dernæst afleveret til katedralen.
Takket være James Granger -
- blev flere toglæs med franske kunstværker -
- sendt tilbage til Paris.
Mange tak, James.
Alt, lige fra malerier til skulpturer.
Fra vægtæpper til smykker bliver afleveret. Det er historiens største kunstsamling.
Vi fandt også 5.000 kirkeklokker. 300 sporvogne.
Tre millioner bøger og tusindvis af toraer.
Antallet er svimlende højt.
Vi har samlet over fem millioner genstande.
Der er stadig store kunstværker, der savnes.
"Portræt af en ung mand" af Rafael. Og med jeres velsignelse -
- vil jeg lede videre efter det.
Løjtnant, lad mig lige snakke med Stimson, så får De Deres svar bagefter.
Mange tak.
- Mistede De folk på denne mission? - Ja, to døde.
En franskmand vd navn Jean-Claude Clermont.
En brite, ved navn Donald Jeffries, døde -
- mens han prøvede at redde "Madonna med barnet".
Løjtnant Stokes, jeg har et spørgsmål.
- De sagde "Madonnaen"? - Ja, det i Brügge.
- Og Michelangelo lavede det? - Ja.
- De mistede en mand for det? - Donald Jeffries.
Var det det værd for et kunstværk?
Mener De, at Jeffries ville sige, det var det værd, hvis han kunne tale?
Hvis han kunne tale ...
Det tror jeg, han ville.
Hvad med Dem, løjtnant?
De ledede missionen. Lad os bore dybt denne gang.
Om 30 år, tror De så, at folk vil huske, at disse mænd døde -
- for nogle kunstværkers skyld?
Ja.
- Klar? - Ja.
- Lad os gå. - Ja.
www.yifysubtitles.com