BAZIRANO NA ISTINITOJ PRIČI
Klode.
Obuci ovo.
GENT, BELGIJA
Idi samo sporednim putevima.
Nemci dolaze sa istoka, pa idi prema jugu ka Briselu.
Da, oče. - Neka Bog bude sa tobom, Klode.
MART 1943, PARIZ, FRANCUSKA
Zdravo.
Šampanjac... fino.
Morate mi se pridružiti, dr Štal.
Donesite još jednu čašu. - Sa zadovoljstvom.
Kler? Treba nam još jedna čaša za šampanjac.
Da, gospodine.
To je za Štala.
Ova... i ova...
u Karinhal.
A ova će biti poklon fireru u Berhtesgaden.
Šta još, dr Štal?
AVGUST 1943, MILANO, ITALIJA
Ovo je Da Vinčijeva Poslednja večera.
Britanski bombarderi digli su u vazduh tri zida i krov.
Ovo je Monte Kasino, osnovao ga je 529. sveti Benedikt.
Ovo je u februaru.
Ovo je Monte Kasino u martu nakon što smo bacili...
20 tona eksploziva na njega.
Gospodine predsedniče, jednostavna činjenica je da smo u etapi rata
koja je najopasnija po najveća istorijska dostignuća poznata čoveku.
Ali profesore Stouks, razumite da je ovo rat.
Ljudski životi nestaju a sa njima, često, i njihova najveća dostignuća.
Da, gospodine. Ima još nešto.
Ovo je Oltar u Gentu.
To je veoma važan spomenik za katoličku crkvu.
Sada znamo da su ga nacisti ukrali.
I dok moramo i hoćemo pobediti u ovom ratu, gospodine,
moramo takođe upamtiti visoku cenu koju ćemo platiti
ako se sam temelj modernog društva uništi.
Pogledajmo gde smo sada.
Rusi su ovde.
Saveznici su ovde...
i ovde.
Za nekoliko meseci, ako Bog da, svi mi ćemo završiti u Berlinu.
Što znači da ćemo prokrčiti sebi put na zapad,
kroz Poljsku, Mađarsku i Austriju.
Na sever, kroz Rim i Firencu.
I na istok kroz Pariz.
Onda se moraju postaviti pitanja:
Ko će se postarati da statua Davida još stoji
a Mona Liza se još smeši?
Ko će biti njihovi zaštitnici?
Profesore, to je veoma uverljiv argument. Šta biste predložili?
Predlažem da okupite mlade eksperte za umetnost
da odu tamo da identifikuju važna umetnička dela.
Mladi eksperti za umetnost su već tamo, bore se.
Imate li porodicu?
Imam ženu i malog sina.
Onda možda od vas mnogo tražim.
MART 1944, NJUJORK
Daću sve od sebe, gospodine.
Može da se napravi šala u vezi sa tim da si Mikelanđelo.
A ti si pravi čovek za to.
Jesi li gladan?
Častiš? - Ujka Sem časti.
Kako je Peni? - Odlično.
Sumnjam u tvoj ukus. - I ona takođe.
Kako srce?
Još kuca.
Hoćeš da učestvuješ u ratu?
"Čuvari baštine". - Potpisano od strane Ruzvelta. - Vidim.
Treba da sastavim tim,
pokušam da zaštitim ono što je ostalo i nađem ono što fali.
Zar nisi malo star za to? - Jesam.
Hoćeš da uđeš u ratnu zonu i govoriš našima
šta smeju i ne smeju da dižu u vazduh. - Takva je ideja.
Dobro. Koliko ljudi? - Za sada, šest.
Isuse.
Sa tobom, sedam. - To je mnogo bolje.
Naš tim će proći osnovnu obuku u Šrivenhemu u Engleskoj
a onda čekamo naređenja. - Osnovnu obuku?
Osnovnu obuku? Mi?
O, brate.
Trebaće ti vodič u Engleskoj.
Da, Donald Džefris. - On je pijandura. - Ti si pijandura.
To je tačno. Dodaj mi to. Zar nije Donald Džefris u zatvoru?
Ne, nije otišao u zatvor. Njegov otac je uskočio i vratio novac.
A njegova žena? Da li je to izdržala?
Ne. Niko to nije izdržao.
Kada počinjemo?
OPERACIJA: ČUVARI BAŠTINE
Preveo: Bambula
Hvala.
Dobro je videti vas! Frenk! Džejms! - Donalde!
Momci su nestrpljivi da ovo počne.
Ti si poručnik? Postaju očajni ovde.
Nemoj da to čuje Čerčil. Džejmse, kako je tvoja ljupka žena?
Dobro je. Rekla je da ti pošaljem poljubac
koji nisam spreman da isporučim.
Rukovaću se samo. - Obično to radiš. - Više ne, ne pijem. - Otkad?
Od 9 sati jutros. - Čestitam.
Hvala, vojniče. - Ovo je vojnik Epstajn, iz Nju Džersija.
Ma šta mi reče. Iz kog dela? - Njuark, ali baš na severnoj strani.
Njuarka? - Da, gospodine, ali baš na severnoj strani.
Tako sam i mislio. - Naravno.
Rođen sam u Nemačkoj. - Na severu Nemačke.
Kako se momci drže? - Kao olimpijci.
Imamo ti arhitektu iz Čikaga, narednika Ričarda Kembela.
I imamo Francuza po imenu Žan-Klod Klermon,
predratnog direktora dizajna Škole lepih umetnosti iz Šalea.
Da li je Preston ovde? - Vojnik Preston Savic.
Vojnik? Neće mu se svideti to da čuje. - Neće.
I konačno imamo tvog vajara, narednik Volter Garfild.
On je osoba od poverenja.
Radio sam sa njim na Memorijalu iz Prvog sv. rata u Sent Luisu.
Zdravo, Stouks!
Kako si, matoro momče?
Zdravo, Voltere! Kako se odnose prema tebi?
Ne forsiraju nas. Mislim da sažaljevaju nas matore momke.
Ne obožavam ti nešto vežbu sa preprekama. - Nije toliko loše.
Samo puziš na stomaku dok ti neki tinejdžer puca ćorcima iznad glave.
Pa, da i ne. - Kako to? - Da, jesu tinejdžeri.
A ne? - To nisu ćorci.
Naći ćemo se posle jela. Neka ostali momci budu upoznati sa time.
Pokušaj da te ne upucaju u međuvremenu.
Pretpostavljam da se vi momci dosad već znate.
Osnovna obuka će imati efekat.
Poručnik Džefris i ja smo vas odabrali
jer će nam trebati vaše znanje i veština.
Imamo zadatak da nađemo i zaštitimo
zgrade, spomenike i umetnička dela.
Vojniče, ugasi svetlo.
Da li si znao da na nas pucaju pravim mecima? - Da.
Omiljeni diktator svakoga.
Sa 19 godina, pre svog romantičnog romana "Majn kampf"
bio je propali student Akademije lepih umetnosti iz Beča.
Hitler je to nacrtao? - Nije loše. - Nije ni dobro.
Ove fotografije se dokopao OSS.
Model Firerovog muzeja koji je on isplanirao,
koji će biti izgrađen u njegovom rodnom gradu Lincu,
u Austriji. - Firerov muzej?
Bio bi najveći na svetu. - Trebaće mu mnogo umetničkih dela
da napuni muzej. - Tačno tako.
Već znamo da krade umetnička dela iz Amsterdama, Varšave i Pariza.
Francuzi ih skrivaju, Nemci ih pronalaze i uzimaju.
Zato Hitler nije bombardovao Pariz.
Bombardovao je London.
Da, znam.
Da li su krenuli sa izgradnjom?
Ne. O tome se radi, kradu umetnička dela
i skrivaju ih negde.
Mislimo da ih skrivaju u kućama u ovom području i prema istoku.
Naši momci su sada u Normandiji i praše ih
što znači da je na nas red da pređemo Lamanš pa u Francusku.
Kada?
Uskoro. - Počećemo sa Džejmsom.
Njegov prijatelj u Parizu je direktor Nacionalnog muzeja. - Ako je još živ.
Ako je još živ, imaće neku ideju gde su
francuska umetnička dela sakrivena i trebaće nam ta informacija.
Poručniče, udesićemo vam transport preko Lamanša u Dovil.
Stupićete u kontakt sa Emilom, on će vas odvesti u Pariz.
Dobro je što tečno govorim francuski.
Hoćemo li nekoga da ubijemo?
Ne znam za vas ali ja bih hteo nekoga da ubijem.
Želiš da ubiješ Hitlera, vojniče? - Ne bi mi smetalo.
I Ričarde, ako me opet osloviš sa "vojniče", upucaću te.
Dobro, to je to.
Krećemo za nekoliko dana.
Iako se bliži kraj rata, to ga ne čini manje opasnim.
Krećite se pažljivo, ne reskirajte previše.
I upamtite da su vam životi vredniji od umetničkog dela.
JUL 1944, NORMANDIJA, FRANCUSKA
Naredniče, možete li nam reći gde da nađemo komandni centar?
Samo što ste stigli? - Aha.
Komanda se smestila oko 400 m u onom smeru pored KP.
Hvala!
Šta?
Pukovniče, ako biste samo pročitali naređenja...
Baš me zabole! Mogu vam reći šta ona nalažu.
"Ne rušite stare zgrade..." Ne prekidajte me, poručniče!
Ako mislite da ću napisati pismo majci nekog mladića i reći joj
da joj je sin mrtav jer neko nije želeo da srušimo crkveni toranj,
ne, gospodine, neću! Samo napred. Još nešto?
Ne, gospodine.
Mislim da je to dobro prošlo.
Čini se da ćemo da hodamo.
Nemoj tu da stojiš.
Uđi.
Šta radite ovde?
Tražim te.
Sedi.
Znaš li zašto sam ovde?
Imaš brata. Piter, zar ne?
Da, imaš.
Da li ste bliski?
Brat mi je.
Zašto mi nisi rekla da se borio za Pokret otpora?
Ne bori se.
Više ne. Upucan je jutros.
Pokušavao je da ukrade kamion.
Kamion pun umetničkih dela koji je išao za Nemačku. Ubijen je.
Šta misliš kako je znao za taj kamion?
Vidiš, Kler,
budući da poznaješ muzej,
kolekcionare, umetnička dela,
za mene imaš vrednost.
Ali ipak ne sumnjam da ako pretresem ovaj stan
našao bih stvari koje bi učinile nemogućim naš zajednički rad.
Da prijavim li?
Radite kako želite.
Uradiću to.
Ako otkrijem da si umešana, nećeš biti otpuštena.
Bićeš predata SS-u. Da li ti je to jasno?
Hoću njegovo telo! - Onda treba da plivaš do dna Sene.
DOVIL, FRANCUSKA
Grejndžer?
Zabrinut bio ja na minut.
Mislio sam možda višijevac da si ili da sam bio pogrešno mesto.
Govoriš li engleski?
Da. - Govori engleski. - Dobro.
Da li biste mogli da nas prebacite do Lizjea?
Nemoguće, poručniče.
Ima li neki radio? - Ne, gospodine.
Laki strajk, gulaš, čizme broj 45. Koji broj vi nosite?
43.
Hej, Seme!
Hej, Seme! Epstine, hej!
Zdravo, poručniče! - Ti si uteha za tužne oči! Šta to voziš?
Nacisti su žurili da napuste grad, ostavili su neke stvari.
Dobro je što nisi ubijen na plaži.
Ne, izvukli su me kada su saznali da govorim nemački.
Izvukli te? Prevodilac si? - Nisam dok ne stignemo u Nemačku.
Šteta.
Ko ti je komandant?
Vojniče?
Tražim majora Fildinga. - Da, gospodine. Tamo je.
Majore Filding. Gospodine!
Stouks! - Džon, kako si?
Nisam bio siguran da ćemo te naći. - Šta imaš?
Pogledaj ovo. Mislim da je ovo Mone.
To je Vermer. - Zato sam tebe tražio.
Zarobili smo čitav konvoj Nemaca koji su u žurbi napuštali Vernon,
sa 12 sanduka punih ovoga.
12 slika? - 12 sanduka.
Ponekad i sa 30 slika unutra.
Mogu li da razgovaram sa tim Nemcima?
Ne znam, možeš li?
Pitaj ih otkud im one slike?
Da li ima još onakvih kamiona?
Opet ih pitaj.
Čuvaj se. - Srećno.
Rekao je da su pošli u grad Zigen.
Zigen? - 5 kamiona je otišlo iz ovog područja. - 5 kamiona!
Da li je on to rekao? - Ne, on je to rekao.
On je njihov komandant. Zamenili su uniforme.
Prokletstvo.
Kada vidim Hitlera preneću mu vaše pozdrave...
kapetane.
Moja porodica je bila porodica arhitekata,
moj otac, njegov otac.
Ja sam želeo jednostavniji život. - Da.
Plemenito je raditi u zemlji.
Znaš, Džejmse, ne govoriš dobro francuski. Gde si ga učio?
Tu i tamo. Studirao sam neko vreme u Kanadi. - U Kanadi?
U Montrealu. - Ne, ne.
Vidim te, Štal!
Kuda ćeš se sakriti?
Vidim te!
SEN-LO, FRANCUSKA
Hej, momci, pogledajte šta smo našli!
Sećate se Sema iz Njuarka? - Zdravo, šampione.
Našli smo prevodioca. - Drago mi je. - Mislim da je hteo moj auto.
Gde je Kembel? - Savic ga je upucao.
Sada znamo, nije nasumično, sistematično je.
Svaka od onih slika je remek delo.
Sve su išle prema gradu Zigenu u Nemačkoj.
Nacisti beže, ali su poneli sve sa sobom.
Moramo da se približimo frontu što je više moguće.
Prestone, ti i Kembel krenite u Belgiju.
Bolje rečeno, u Gent.
Šta ima u Gentu? - Oltar umetničko delo.
Ukrali su Oltar iz Genta? - Mogu ja da idem sa Garfildom.
Ne, Garfild, ti i Žan-Klod
ćete se približiti što je bliže moguće Nemačkoj, grad Ahen.
Polazimo ujutru. - Šta kažeš da povedeš Sema iz Njuarka sa sobom,
a ja da odem u svoje omiljeno mesto, Briž?
Ima tamo jedna dama koju sam viđao kao mlad.
Čini se da ćemo biti zajedno, druže.
Mislim da su nemački, ali će možda odgovarati.
Taj će poslužiti. Pogledaj ovo.
Neke novosti o Grejndžeru?
Priča se da su oslobodili Pariz, pa ćemo uskoro saznati nešto.
Pritisni to dugme.
Vidi ti to. - A mislio si da samo imam lepo lice.
Kako ide, Edisone?
Da li bi momcima odneo onaj tamo radio?
Hajde da vidimo da li ova prokletinja radi. - Naravno.
Frenk, hteo sam da ti se zahvalim.
Za šta? - Za drugu priliku.
Doni, svi smo jednom nešto zabrljali,
ti si samo... - Baš zabrljao.
Ovde si jer si najbolji čovek za posao.
Ne zbog sažaljenja?
Pa, malo.
Radio Čuvari baštine će emitovati uživo.
Nadam se da puštamo muziku.
Zovem London, zovem London i sve brodove na moru.
Čujemo vas jasno i glasno.
Dokle će signal da dobaci?
Saznaćemo sutra. - Razumem.
Da li su svi momci tamo? - Jesu.
Slušajte, momci. Mislim da treba da znate istinu kako ja to vidim.
Ova misija nikada nije stvorena da uspe.
Da su iskreni, rekli bi nam to.
Rekli bi nam da će zbog ovoga mnogi umreti, koga zabole za umetnost?
Greše.
Jer upravo se zbog toga borimo, za našu kulturu...
i naš način života.
Možete da zbrišete generacije ljudi,
možete im spaliti kuće do temelja a oni će se nekako vratiti.
Ali ako im uništite njihova dostignuća i istoriju,
to je kao da nikada nisu ni postojali.
Samo pepeo koji pluta.
To Hitler želi.
A to je nešto što ne možemo jednostavno dozvoliti.
Vidimo se sutra.
Sada sam depresivan.
Hoću da nazdravim.
Mislim da ste vi momci...
I ponosan sam što sam jedan od Čuvara baštine.
Kada je rat počeo hteo sam da budem letač pilot,
pilot ratnog aviona,
ali ne vidim dobro i ne čujem dobro.
Ovako jedino mogu da učestvujem u ovom ratu.
Nisam neki član visokog društva iz Njujorka,
i nemam nijednu nagradu kao što svi vi imate
ali pretpostavljam da se isto osećate.
Ovo je naš trenutak.
Moja zemlja vam se zahvaljuje kao i ja.
Sjebimo Nemce!
"Izmuzimajući" ovde prisutne.
Za Čuvare baštine.
Imaš decu?
Dva komada. Od 12 i 9 godina.
Dečaka i devojčicu? - Dve devojčice.
Dve devojčice. - Znam.
Ja imam sina.
Ima 17 godina. On je...
On je u Pokretu otpora, na severu.
Na severu?
Aha. - Tamo je zajebano.
Da, zajebano je.
Teška vremena.
Da, teška vremena.
Voliš da letiš?
Pariz!
Pariz.
Da li kasnim?
Oko 4 godine.
Kako si, Džejmse? - Zdravo, Rene.
Koliko umetničkih dela si spasao?
Nacionalna kolekcija je sigurna, ali sve privatne kolekcije su nestale.
Sve od privatnih kolekcionara?
Svi jevrejski privatni kolekcionari prema dekretu su nelegalni.
Gering je iskoristio ovo mesto za "kupovinu".
I gde su ih odneli?
U Nemačku. U svoje domove.
Dakle, Rene...
američka vojska bi htela da vam pomogne da ih vratite nazad.
Drago mi je to što čujem da si rekao.
Odakle da počnemo?
Od Kler Simon.
Kler Simon?
Nadao sam se ja da pričamo o umetnosti,
ukradenim umetničkim delima.
Da?
Hteo bih energično da se predstavim. Ja sam Džejms Grejndžer...
i ja sam kurator srednjevekovne umetnosti u Metu,
u Njujorku.
Znam ko ste vi.
Onda znate da bih hteo da pomognem.
Ne znam ništa.
I prestanite da govorite francuski, ili koji god jezik da govorite.
Da nije nas, govorili biste nemački.
Ne, da nije vas, možda bih bila mrtva,
ali i dalje bih pričala francuski.
Dobro.
Pa, kako vam mogu pomoći da ukradete naša ukradena umetnička dela?
Nisam zato ovde, već da vam pomognem da ih vratite nazad.
Da, da popunite vaš muzej.
Rečeno mi je da ste bili u "Jeu de Paume" tokom okupacije.
Tako je. - Interesuje me šta ste videli tamo.
Gering je dolazio više od 20 puta, uzeo je šta je želeo.
Gde su ih odneli? - Ko zna. - Mislim da vi znate.
Pričali ste sa Reneom.
Bili ste tamo sve vreme?
Naravno! Ja sam saradnik okupatora, zar niste čuli?
Pomagala sam Nemcima da ukradu naša umetnička dela.
Zbog toga ste ovde?
Šta vi mislite?
Mislim da ste radili za Pokret otpora.
I mislim da mogu da ih ubedim da vas puste.
Zašto? - Znate li gde su umetnička dela odnesena?
Ko pita? Kurator iz Meta?
Stavili smo sve panele u kamion i poslali ih Brisel,
sa 2 sveštenika, ali Nemci su ih pronašli i uzeli.
Mogu li da pričam sa sveštenicima?
Ubijeni su.
Da ih pronađemo, moramo da preteknemo 3. armiju i uđemo u Nemačku.
Prioritet prvog reda, Prestone, razumeš?
Nacisti ne smeju to zadržati.
Naći ćemo to.
Znam da hoćete. Ne dozvolite da vas primete. - Važi se.
Piše da je Oltar jedno od najpoželjnijih umetničkih dela.
Kako si pročitao sve to?
Na engleskom je.
Znam to. Samo nisam znao da umeš da čitaš.
Polako.
Seme, kada si napustio Nemačku?
1938. Imao sam 13 godina.
Da li je tvoja porodica pošla sa tobom? - Da, roditelji.
Moj deda je ostao.
U kom gradu?
Karlsrue.
Znaš, tamo postoji čuveni muzej.
U njemu je bio jedan od Rembrantovih autoportreta.
Rođen si da budeš Čuvar baštine. Nikada nisam video tu sliku.
Nisam ni ja.
Nije nam bilo dozvoljeno.
Deda bi mi pričao da je tako bilo zato što smo bili premali.
A onda je izbio rat...
cela Evropa je postala premala za Hitlera.
Da li si dobio neke vesti o svom dedi?
Ne. Nisam 4 godine.
Odveden je.
Gde? - U Dahau.
Kako funkcioniše?
Šta se dešava?
Čini se da imamo mali problem.
Mali.
Evo jedne ideje.
Spustimo oružje,
ti odeš svojim putem...
a mi odemo našim putem,
i nikom ništa.
Ne govori engleski.
Nijednu reč.
Dobro.
Samo ćeš da sedneš?
Da, zašto svi ne sednemo na trenutak?
Dobro.
U redu.
Ne pušim.
Uzmi cigaretu. - Ne pušim.
Uzmi prokletu cigaretu!
Džon Vejn.
Zar ne treba da ga uhapsimo ili tako nešto?
Neće nigde da ode.
Šta je odnešeno? - Bista Karla Velikog,
relikvijar u kome je bio ogrtač Bogorodice. - Koliko daleko na istok?
Čuo sam jednog komandanta da spominje grad Merkers.
Merkers? - Gospodine, molim vas, nemamo ništa protiv vas.
Ni mi protiv vas. - Hajde da ih vratimo, nemojte da ih zadržavate...
Oče... - Pazite se!
Jedan od nas treba da mu odvuče pažnju, drugi da ga eliminiše.
Zvuči kao dobar plan.
U redu.
Dobro. Ja ću da ga eliminišem.
Ja ću da ga eliminišem. - Imaš porodicu! - I ti takođe!
Dobro. Ti mu odvuci pažnju a ja ću da odradim posao.
Dobro.
Nikada nisam nikoga ubio.
Lako je. - Jesi li ti nekog ubio? - Samo što nisam.
Dobro. Ja ću da pucam, ti idi.
Sranje.
Možda da ovo zadržimo za sebe. - Tako je najbolje.
Dobro veče. Gde je tvoj komandant?
Pukovnik Langton. Odvešću vas kod njega. Za mnom.
Nadam se da ću da popričam sa pukovnikom Langtonom.
To sam ja, poručniče.
Donald Džefris, gospodine, kako je? Da li imate malo vremena?
Mogu li vas namamiti konjakom?
Lako me je namamiti, gospodine, ali ne, hvala.
Poručniče, donosite nam loše vesti? - Nikako, gospodine, ne.
Samo sam želeo da uđem u grad.
Koji grad? Briž? - Briž. - Zašto?
Dužnost mi je da zaštitim umetnička dela,
tako da kada se ovaj rat završi, preostaće nešto od toga.
U katedrali u Brižu je Mikelanđelova "Bogorodica i dete".
Njegova jedina skulptura koja je napustila Italiju za njegova života.
Ako se oko toga može pomoći,
voleo bih da je vidim da i dalje tamo stoji sutra.
Imate neobičan posao, poručniče.
Možda imam dobru vest za vas. Ne idemo u Briž,
napravili smo dogovor sa gradonačelnikom.
Nećemo napasti grad, a Nemci odlaze,
kada dođemo tamo, nastavićemo borbu izvan Briža.
Ako ih uhvatimo. Brzo beže.
Da li ste videli ovo, pukovniče?
Nemci su uništili Firencu dok su je napuštali, uradiće isto Brižu.
Ne, neće. Ovo nije Italija.
Bliži se kraj rata a ovi Nemci samo žele da odu kući.
Nisu uništavali francuska sela. Oni beže.
Ipak, ako biste mogli da mi date dva čuvara da...
Nemci nemaju vremena! Nemaju eksploziv, niti proklete tenkove!
Ne, gospodine, neću rizikovati ulične borbe.
Poštovaću naš dogovor. A kada stignemo u Briž,
možete završiti svoj posao u katedrali. Jasno?
Jasno.
Ima li još nešto?
Ne, gospodine. Hvala.
Da li iko od vas govori engleski?
Da li ste katolik, poručniče?
Jesam večeras.
Dragi oče,
možda zaplačeš kada čuješ za moje mnoge avanture sa ovim finim ljudima.
To bi te podsetilo na naše potrage na blago kada sam bio dečak.
Ali umesto pištaljke ili čigre,
naše nagrade su Rembrantova i Rubensova umetnička dela.
Izgleda čudno da na mestu sa toliko mnogo smrti,
nikada se nisam osećao življe.
Moje misli vinu se u nebo sa pričama,
koje bi ove ulice mogle ispričati o dugom putovanju "Bogorodice" u Pariz,
i njen trijumfalni povratak sa padom Napoleona.
Možeš da vidiš njenu ruku od porcelana kako nežno drži dečačića,
kao da ga štiti od sudbine koju je predvidela.
Znam da za vreme rata moj poduhvat mora da izgleda neznatan,
i možda i jeste.
Ali ostajem istrajan i odlučan u svom verovanju,
da čuvena umetnička dela nikada ne smeju da pripadaju samo jednoj osobi.
Barem ne spiritualno.
Bogorodica je moja koliko je bila i Napoleonova.
A njena ruka me nežno štiti od sudbine za koju znam da će doći.
Oče, znam da sam bio veliko razočarenje.
U odbranu onoga što je neodbranjivo,
moji zločini su kvaliteti koje sam našao na dnu flaše,
nisu to postupci sa namerom da te povrede.
Žudim za prilikom da se vratim na onaj pijedestal
gde si me nekada ponosno stavio.
Možda ovde mogu da učinim da se opet mnome ponosiš.
Ovde, u podnožju naše Bogorodice.
Ponizan sam i zahvalan...
i žudim za domom...
i odmorom.
Baš mi je potreban odmor.
Pisaću kada mogu.
Pozdravljam te i želim ti sve najbolje. Donald.
Postaraćete se da njegova porodica dobije ovo?
Hoćemo.
Hvala.
Poručniče, rekao sam mu da ne ide, ali bio je odlučan.
I uzeli su Bogorodicu? - Tako je.
Bolje bi bilo da je vratim.
Šta ste saznali?
Vikar nam je rekao za grad Merkers,
i da tamo mogu biti umetnička dela.
Merkers? - Da.
M-E-R-K-E-R-S. Merkers.
Kapiram.
Da li si čuo nešto od Grejndžera?
Još ništa. Ovde izbija pravi pakao. Ne puštaju nas da prođemo.
Stali smo u Sen-Vitu.
Naći ćemo se tamo.
Stvarno šteta zbog Donalda.
Stvarno šteta.
Šta je sve ovo?
Životi ljudi.
Koji ljudi?
Jevreji.
Nisu više ovde.
Vi se provlačite.
Ja sam špijun, sećate se?
Neće se vratiti.
Kler, moj posao je da nađem umetnička dela i vratim ih.
A ovo izgleda kao dobro mesto odakle treba da se počne.
DECEMBAR 1944, ARDENSKA BITKA
Pažnja, svo osoblje. Zakasnelo ponovno snabdevanje
dodatnih zimskih kaputa...
Uvek povrediš
onu koju voliš
Onu koju ni po koju cenu ne treba da povrediš
Uvek uzmeš
Najlepšu ružu
Ovo je dobro, veoma dobro.
Dok latice ne otpadnu
Uvek uništiš...
To nadmašuje sve.
Samo zato što smo u ratu ne znači da neko ne može lepo da jede.
Sećam se da
Ako sam uništio...
Šta je to?
Poruka od kuće.
Možda ćemo morati da konfiskujemo fonogram.
Dobro.
Onu koju voliš
Onu koju ni po koju cenu ne treba da povrediš
Uvek uzmeš
Najlepšu ružu i zgnječiš je
Dok latice ne pootpadaju...
Doco!
Ovamo.
Našli smo ga pokraj puta, ima jedan u grudima, gadno krvari iz noge.
Stavili smo mu zavoj. - Skinimo mu košulju da vidimo koliko je loše.
Bićeš dobro, sine. Daćemo ti malo morfijuma.
Možemo li da dobijemo malo morfijuma ovamo?
Kako se zove? - Ne znam.
To je zato što te najviše volim...
Zdravo, tata. Srećan Božić.
Imam ovde dva đavolčića koji žele da te pozdrave.
Kažite: "Srećan Božić, deko."
Srećan Božić, deko! - Srećan Božić, deko!
Dobro, spremni? I...
Želim ti
srećan i ugodan Božić
Neka se tvoje srce razvedri
Od sada pa nadalje
svi naši problemi
nestaće
Želim ti
srećan i ugodan Božić...
Možete da sklonite taj zavoj, poručniče.
Neka ti vreme Božića bude puno radosti
Od sada pa nadalje
naše nevolje biće kilometrima daleko
Da li će biti dobro? - Biće dobro.
Potraži sveštenika. Džo, mogu li dobiti taj morfijum?
Ja ću otići po sveštenika.
Srećni zlatni dani
prošlih vremena.
Verni prijatelji
koji su nam dragi
Okupite se sa nama
još jednom
Tokom godina
svi ćemo biti zajedno
Ako Kosači Smrti
dopuste
Okači najsjajniju zvezdu
na najvišu granu
I želim ti
srećan i ugodan
Božić
sada.
Čega se ona plaši?
Da ćemo ih zadržati, kao Rusi.
Rusi zadržavaju umetnička dela?
Izgubili su 20 miliona ljudi, Frenk.
Osnovali su brigadu za trofeje
da pokupe i zadrže sva ukradena umetnička dela.
Da naplate ratnu štetu.
"Brigada za trofeje." Zgodan nadimak.
Poput Čuvara baštine?
Dobio sam pismo od Donaldovog oca.
Kaže da treba da budem ponosan što sam pomogao Donaldu
da vrati dostojanstvo.
Ne osećam se nešto ponosno.
Pitao je da li sam našao Bogorodicu. Ne znam ni gde da tražim.
Moramo da saznamo šta Kler zna, Džejmse.
Blizu sam, Frenk.
Dobro.
A sada imamo i Ruse.
Strpajte Nemce u kamion.
Dajte im hleba.
Pazite na te slike.
Hvatajte ih samo za ramove.
Ramove možemo zameniti.
Pogledajte ovo. Znate li šta je to? - Ne.
Direktiva. Dekret Neron, napisao i potpisao Hitler.
Piše da ako on umre ili Nemačka bude poražena, moraju sve da unište.
Sve.
Gde su odneli umetnička tela?
U Nemačku.
Razumete da sam ovde da vam pomognem?
Razumem ja, ali vi niste u Nemačkoj.
Moji ljudi jesu tamo. - Ne znam vaše ljude.
Moraćete nekome da verujete. - Da, recite mi kome.
REMAGEN, NEMAČKA
Šta se kuva?
Vaške.
Zove se Dekret Neron. - Šta?
Grejndžer ga je uzeo iz voza punog umetnina koji je išao za Nemačku.
Piše da ako Hitler umre,
treba da unište mostove, šine, arhive, umetnička dela.
Isuse. - Smatramo da je većina umetničkih dela otišla u Zigen?
Znamo da su prošla kroz Zigen i Merkers.
Ima mnogo umetničkih dela da se sakrije u dva grada. - Šta to jedeš?
Domaću pečenicu. Hoćeš malo? - Ne.
Garfilde, ti i Žan-Klod idite u Merkers.
Mi idemo u Zigen.
Nadajmo se da niko ne ubije Hitlera.
Nikada nisam mislio da ću to reći.
Sastaćemo se u Nirnbergu.
Bože.
Izgleda da veoma boli. - Tako je. Veoma boli. Da.
Umetnici?
Ne. Mi smo kolekcionari iz Njujorka. Ovaj tip je arhitekta.
Oduvek sam hteo da vidim Njujork.
Najveći grad na svetu.
Da li ste ikada bili u Minhenu? - Ne. - Ne?
Ali hoćemo uskoro.
Šta je rekao? Šta kažeš?
Rekao je da me ne ljutite.
Dobro, dobro, nastavljamo.
Imam nećaka koji je studirao umetnost u Parizu.
Živi nekoliko kilometara odavde. On možda može da vam pomogne.
Da li je vojnik?
Bio je vojnik, poput vas. Ali on je dobar momak.
Siguran sam da ste svi vi nevini.
Dobro, reci "A".
Koliko vremena ste proveli u Parizu?
Studirali ste u Parizu? - Da, dve godine.
Moja žena i ja smo napustili Pariz.
Ovo su divne slike. - Kamo sreće.
To su samo kopije. Sezan, Renoar.
Dobre su.
Gde ste vi studirali umetnost?
Harvard, Društvo za savremenu umetnost.
Traže artefakte. Žele da zaštite istorijska umetnička dela.
To je časna stvar za vreme rata.
Verujemo da je SS izneo čuvena umetnička dela
iz Francuske i da ih krije.
Rekao sam da možda možeš da im pomogneš.
Nisam bio u SS-u. Bio sam vojnik, poput vas.
Ako mogu da vam nekako pomognem...
Da li znate kolekcionara po imenu Rotšild?
Rotšild? - Imao je jednu od najvećih kolekcija umetnina na svetu.
On je Francuz? - Jevrejin.
Ne. Ne poznajem ga.
Da li vaša žena govori engleski?
Ne, ne. - Dobro.
Na pozadini te Sezanove slike
piše Rotšild.
To je bio poklon.
I Renoar takođe?
Živeo Hitler.
Živeo Hitler!
Živeo Hitler.
Hej, vojniče.
Gde je Zigen? - U njemu ste, poručniče.
Treba da je ovo skretanje.
Ko to do đavola zna?
Moglo je da bude ono prethodno.
Ako stignemo do zvonika, otišli smo predaleko.
Šta misliš?
Mislim da ne treba da idemo dalje niz ovaj put.
Sačekaj, sačekaj! Stani, stani! Stani!
Pogledaj ga.
Lepotan.
Trkački konj.
Zdravo, prijatelju.
Nemam ništa za tebe.
Ponudi ga cigaretom.
Hoćeš cigaretu?
Pretpostavljam da ne puši.
Žan-Klod?
Prokletstvo! Prokletstvo! - Pogođen sam! Gde sam ranjen?
Isuse!
Krvarim kao kučkin sin!
Kakav glup način da pogineš.
Sranje.
Upomoć! Pomozite mi!
Molim vas! - Kada smo započeli ovu misiju, postavljalo se pitanje
da li se možemo nazvati vojnicima.
Da li smo rizikovali koliko i ovi mladići što se bore i umiru?
Pretpostavljam da je to bilo fer pitanje.
Drži ovo. Moja žena mi je ovo dala. Ne želim da bude krvi po njoj.
Žan-Klod, neka je kod tebe sada.
Više nismo posmatrači rata.
Mi smo aktivni učesnici,
potčinjeni istoj patnji kao i ostali vojnici.
Kada smo izgubili Donalda Džefrisa, stekli smo pravo da nosimo uniformu.
Sada smo izgubili našeg drugog čoveka.
Na početku sam vam rekao
da nijedno umetničko delo nije vredno života čoveka.
Ovi poslednji meseci su mi dokazali da grešim.
Ovo je naša istorija i ne treba biti ukradena ili uništena.
Treba biti izložena i da joj se divimo, kao ovim hrabrim ljudima.
Sada im dugujemo da završimo posao.
Voltere, šta kažeš da odeš u SAD, da se malo odmoriš.
Naći ćemo se kasnije.
Ako ti ne smeta, hteo bih ovo da završim.
U redu. Da vidimo gde smo.
Uzeo sam ovo od SS oficira koji je bio stacioniran u Parizu.
To je mapa. Njegova seoska kuća je bila puna ukradenih umetničkih dela.
Ne razumem. Zigen? Zigen? Bili smo tamo. Tamo ničega nema.
Merkers? Merkers?
To nisu maršrute vozova.
Da li su to aerodromi? - Ne.
Bernterode, Salcburg.
Gospodine, to nije Salcburg. "Salz" znači...
so. To je rudnik soli.
Kalijum je "potassium".
Pored imena svakog grada stoji simbol.
Bernetode je rudnik kalijuma. Merkers, rudnik soli.
Altauze, rudnik soli.
Zigen... - Bakar.
U Zigenu postoji rudnik bakra.
Dragi Džejmse:
Juče smo pronašli 16.000 ukradenih umetničkih dela
zakopanih u nemačkom rudniku bakra.
Nacisti su bolje vodili računa o slikama nego o ljudima.
Nije bilo traga Bogorodici koja je koštala života Donija.
Ali možda ćemo imati više sreće u sledećem rudniku, u gradu Merkersu.
Priložena su ti naređenja o premeštaju.
Potreban si nam ovamo, pošto smo izgubili Džefrisa i Žan-Kloda.
Putuj bezbedno.
Dobar dan, gospodine. - Dobar dan.
Mogu li vam ponuditi kafu?
Nisam siguran. - Kafu.
Umalo vas nisam prepoznao.
Zbog kose? - Ne. Samo nikada vas nisam video da se smešite.
Pa, Džejmse, april je u Parizu, niste čuli?
Pišu pesme o tome. - Stvarno?
Obavljate kupovinu za svoju ženu? - Za moju ženu?
Svaka žena voli francuski parfem.
Čak i Francuskinja? - Pogotovo Francuskinje.
Da li pišete svojoj ženi svaki dan? - Ne.
Ali pišem joj.
Da li ste dobar muž?
Volim da mislim da jesam. - Pariz noću nalazi mnogo dobrih muževa...
van kuće.
Pa, rat je.
Pariz je.
Sardine.
Krekeri.
I neko meso u konzervi. - Organizujete zabavu?
Ne, gomilam.
Moja naređenja su stigla noćas.
Idem na istok.
U Nemačku?
U Merkers, tamo ima rudnik. Tamo ću da se nađem sa našima.
Upravo sam čitala o vašim ljudima, našli su umetnička dela.
Mnogo umetničkih dela. - I vratili su ih?
Ono što su mogli. Još ne znamo mnogo šta kome pripada.
Kada odlazite?
Polazim ujutru.
Onda treba da proslavimo večeras.
Ovo je moja adresa.
Donesite meso u konzervi, ja ću vino.
Kako da se obučem? - Svečano, naravno.
Svečano, naravno. To sam i mislio.
Niste se šalili.
Nikada se ne šalim. - Ovo je najbolje što imam.
Zašto ne biste sipali vino?
Doneo sam neke stvari: sir, bri sir i kroasane.
Vrlo francuski.
Skuvala sam kokošku. - Kokošku? - Da.
Trebalo bi da bude gotova uskoro.
Evo. Obucite ovo.
Znate, u Francuskoj...
ako ste pozvani na svečanu zabavu,
obucite se u skladu sa tim.
Slaže mi se sa očima.
Onda je možete zadržati.
Hvala.
Rozenberg, Gering.
Lose, Fon Ber.
Oni su ključne figure za ERR.
Personal za posebne svrhe.
Počeli su sa jevrejskim kolekcionarima 1940.
Vidite Štala? - Esesovac farmer.
Farmer? Evo ga ovde sa Geringom,
u inspekciji umetničkih dela koja treba da budu ukradena
i isporučena u Nemačku.
Većinu umetničkih dela bi fotografisali a onda uzeli.
Onda bi slali Hitleru albume
sa fotografijama ukradenih umetničkih dela.
A slikarima moderne poput Pikasa, Klea, Maks Ernsta,
spaljivane su slike u dvorištu.
Na stotine slika.
A vi verujete da su ove slike u rudnicima?
Ne.
Te nisu.
Samo ovo imam, Džejmse.
Ovo je moj život.
Razumem.
Ovde je svako umetničko delo koje je prošlo kroz "Jeu de Pame".
Zadržala sam vozne manifeste,
potvrde, pisma, za svako umetničko delo.
Kome je pripadalo, ko ga je uzeo, i gde su ga odneli.
Stavila sam znak u boji pored da se slaže sa ovim registrom.
Isuse Hriste.
Dajem vam je.
To je sada vaša odgovornost.
Razumem.
U bavarskim Alpima nalazi se dvorac, Nojšvanštajn.
Tamo bi trebalo da pronađete većinu umetničkih dela.
Hvala, Kler.
Recite im da ih je Kler Simon pozdravila kada dođete tamo.
To ću upravo da uradim.
Nemam više vina, ali imam konjak.
Treba da pođem.
Mogli biste da ostanete.
Ovo je Pariz...
znate?
Stvarno mi se sviđa kravata.
APRIL 1945, MERKERS, NEMAČKA
Zdravo, momci.
Zdravo!
Dobrodošao nazad. - Dobrodošao nazad, gospodine.
Drago mi je što te vidim. - Kako je bilo na odmoru?
Gde je Stouks?
Nije ovde, zar ne?
Ko?
Bogorodica.
Nije ovde niti u Zigenu.
Pojaviće se.
Nisam tako siguran.
Donald je bio tako ponosan na ovo što radimo ovde.
Ponosan da bude deo toga.
Nikada neće biti nemačkog carstva koje će trajati 1.000 godina,
ni otadžbine,
ni Firerovog muzeja.
Ako su Žan-Klod i Donald bili nekako zaslužni za to...
onda pretpostavljam da je to u redu.
Imam nezavršen posao.
Naći ćemo je. - Da.
Stvarno je sve hteo.
Sve je hteo.
Vojniče, šta taj znak kaže?
Skladište.
Pogledaj da li tamo ima nekih fenjera? - Da, gospodine.
Da li si dobro tamo unutra?
Sem?
400 metara ispod zemlje u rudniku soli Merkers, u Nemačkoj,
naša armija je otkrila 100 tona zlata, celokupne nemačke rezerve.
Razorni udarac za Hitlera. Zaista sjajne vesti
i čestitamo generalima Patonu, Bredliju i Ajzenhaueru!
Armiju možda nešto ne zanimaju umetnička dela
ali gotovo sigurno je zanima zlato.
Generale Paton, šta ćete uraditi sa zlatom?
Vojniče, pomozi mi. - Da, gospodine.
Mislim da nisi bio pravilno predstavljen.
Seme, ovo je tvoj komšija, g. Rembrant.
Reci svom deki kada ga vidiš.
Drago mi je.
Našao sam nam dva kamiona.
Da li želim da znam kako?
RUDNIK HAJLBRON NEMAČKA
Mnogo dokumenata. Izgleda da su spaljivali evidenciju.
To je gomila đubreta. Stari lonac.
Stouks. - Da? - Možeš li doći ovamo na trenutak?
Aha.
Šta imaš? - Stani! Stani!
Stani! Čini se da sam stao na neku protiv pešadijsku minu.
Zašto bi tako nešto uradio?
Bio je dosadan dan.
Ja se ne bih pomerao. - Ja bih voleo, nekada.
Kembele, Garfilde, dođite ovamo na trenutak!
Šta će oni da urade? - Oni su arhitekte.
Pa znaju nešto o eksplozivu? - Ili to ili Savic? - Šta imate?
Ovde je sve izgorelo. - Stanite gde ste.
Poručnik stoji na neeksplodiranoj mini.
Zašto bi to uradio? - Ja sam ga isto pitao. - Jeste.
Pa, moraćeš...
da skloniš nogu sa nje na kraju.
Na kraju, da.
Ili je mina toliko oštećena od vatre da ne radi.
Koliko je to verovatno?
Najverovatnije.
Ali ako nije tako,
verovatno će doći do znatne eksplozije.
Koliko težiš?
80 kilograma.
Na fakultetu sam imao 80 kilograma.
Šta sada?
Ako uradimo ovo kako valja, samo ćeš da skloniš nogu sa mine.
Dobro. Šta kažete da se vi momci uputite ka izlazu?
Mislim da ćemo ostati da ti pravimo društvo.
Nije neophodno, Frenk.
Mislim da jeste. Momci?
Neću nigde da idem.
Dobro će mi biti ovde.
Da... Neka sve ide do đavola!
Dobro. Tako će biti, Džejmse.
Dakle, ako kojim nas kojim slučajem ova stvar digne u vazduh,
bila mi je čast služiti sa svima vama.
Isto mislim. - Slažem se.
Dobro, brojaću do tri i onda ću da sklonim nogu sa mine...
Dobro. - Ne žuri.
Jedan...
Prokletstvo!
Sranje!
Šta se desilo sa 2 i 3? - Uspaničio sam se.
Rekao sam vam da ne radi.
Pikaso.
Da li je to zlato?
To je od zuba.
To je Roden.
Altauze!
Oltar iz Genta je u rudniku Altauze. - Šta?
Evo ga ovde, pogledaj datum. - Šta si našao?
Seme, pomozi nam! - Šta je?
Uskladišten je tamo pre godinu dana. - Otkud znaš?
Ništa ne piše nakon toga. - Još je tamo.
Hoćeš da ideš po njega?
Daj toj Kler jedan veliki poljubac.
Volela bi ona to.
Naredniče? Kako da stignemo do Altauze?
Nastavite u tom smeru.
Kuda ste se uputili? - Kući. Nemačka se predala.
Rat je gotov. - Ozbiljan si? - Da. Zar ne treba da bude parade?
Verovatno ne u Nemačkoj.
Da, sigurno.
Isuse Hriste, digli su rudnik u vazduh!
Da li ima još ulaza? - Još dva. Dignuta u vazduh.
Mislimo da su unutra ostavili oružje pa im je naređeno
da sve unište da ga se ne dokopamo. - Ko je naredio? Rat je gotov.
Pitajte Vegnera, uhvatili smo ga u gradu, skrivao se.
Seme, ti i Savic nađite nekoliko meštana i mapu rudnika.
Volter i ja možemo da izvršimo inspekciju ona druga dva ulaza.
Kapetane, mogu li da pričam sa tim švabom? - Naravno.
Možeš li da mi pozajmiš cigarete? - Da.
Hvala.
Rečeno mi je da govoriš engleski. - Govorim.
Da li bi hteo cigaretu? - Ne pušim.
Hteo bih da ti postavim nekoliko pitanja.
Pretpostavljao sam.
Zašto ste digli u vazduh rudnik?
Šta je bilo u rudniku?
So, mislim.
Znaš da je rat završen? - Čestitam.
Verujemo da se u tom rudniku nalaze umetnička dela
koja imamo zadatak da pronađemo.
Da li ste ih izvukli napolje?
Šta ćete mi ponuditi za moj odgovor?
Kao što kažete, rat je završen.
Izvršavao sam naređenja, nisam počinio nikakav zločin.
Prema Ženevskoj konvenciji, biću oslobođen i poslat kući.
Rečeno mi je da si pre nego što si poslat ovde
upravljao jednim od onih logora.
Ko vam je to rekao? - Ptičica.
Niste Jevrej, poručniče? - Nisam.
Onda treba da mi se zahvalite.
Znaš li da ni ja ne pušim?
Moja prva cigareta.
Ali...
hoću da upamtim ovaj trenutak.
Uskoro ću ići kući.
Imam fin stan u Njujorku, gornji Vestsajd.
Dole niz ulicu ima jedan kafe po imenu "Kod Sida".
Svakog jutra
odlazim tamo, da popijem kafu i pojedem đevrek, da pročitam novine.
Mislim o tome svaki dan ovde. Tamo ću prvo da odem kada odem u SAD.
Sedeću tamo, ješću Sid Meldranov tostirani đevrek od crnog luka
i čitaću mali članak u "Njujork tajmsu", strana...
osamnaesta.
Pisaće da ste vi pukovniče Vegner,
obešeni zbog zločina počinjenih u ratu
i zakopani u neobeleženom grobu.
Onda ću misliti na svoju cigaretu
i na vas kako sedite tu sa tim glupim izrazom lica.
Onda ću popiti svoju kafu...
ostaviću Sidu novine da umota ribu u njima...
i nikada više neću da pomislim na vas.
Sigurno nećete cigaretu?
Nemci nisu digli u vazduh ulaze. To su učinili lokalni rudari.
Saznali su za plan nacista
i zablokirali ulaze u rudnik da ih zaustave.
Možemo prokopati ulaz unutra. - Koliko će to trajati?
Dan-dva, ako nam rudari pomognu.
Moraćete brže od toga. Imamo naređenja da večeras pođemo.
Čija naređenja? - Vrhovne komande.
Ova teritorija će pripasti Rusima.
Probijaju se prema jugu. Dolaze sutra.
Sutra? - Možda i ranije.
Imate li eksploziv?
Počinjemo! Svi dole!
Možda ja treba to da uradim.
Šta znaš o eksplozivu?
Ništa.
Dobro.
Jedan fali.
Jedan nam fali. - Mora da me zezaš.
Fali nam prokleti panel.
Moramo da idemo, momci, osim ako ne pričate ruski!
Pokrili smo celu ovu oblast. - Nismo ovde tražili.
Jesmo! - Nismo tu pogledali.
Ovde smo mi sada. A ovde treba da idemo!
To je to mesto. - Ne, mi smo sada ovde, a ovde nismo pogledali.
Bili smo ovde, išli smo ovamo. Gde nismo išli?
Nismo išli ovde ni tamo.
Da. Moramo da... Ovde, ovde.
Pomozi mi, hoćeš li? - Šta?
Nedostajaću ti mnogo kada se sve ovo završi.
Sumnjam.
U redu.
Sada želiš da te je onaj Nemac upucao.
Tako je.
Momci, gubite se odavde! Ne šalim se. - Idem po Stouksa.
Odmah ćemo za vama, kapetane.
Stouks!
Frenk, moramo da idemo.
Stouks!
Gubimo se odavde!
Hej, moramo da idemo! - Pomozi mi! - Ne, Frenk, moramo da idemo!
Pomozi mi!
Sveca mu! - Hajde, pomozi mi!
Sveca mu! - Stouks!
Grejndžer!
Isuse! - Moramo da idemo odavde! - Pomozite nam!
Sveca mu! - Samo što je to on rekao! - Jesam.
Možete dodati ovo na dugačku listu Hitlerovih neuspeha.
Pokušao je da uzme nešto što nikada nije moglo da bude njegovo.
Priču o našim životima oslikanu na platnu ili urezanu u kamen.
Sa Rusima u blizini, napustili smo Altauze sa 3.000 umetničkih dela
uključujući Oltar iz Genta i Bogorodicu i dete iz Briža.
Ostavili smo nešto našim ruskim prijateljima
da odnesu nazad u Lenjingrad.
Uputili smo se na severozapad.
Savic i Kembel su prebacili avionom Oltar u Belgiju.
Bio je izložen u Briselu a onda vraćen u kapelu u Sent Bavo.
Sa potporučnikom Džejmsom Grejndžerom
nekoliko vozova sa francuskim umetničkim delima nađenim u dvorcu
u Bavarskoj vraćeno je u Pariz.
Hvala, Džejmse.
Sve, od slika do skulptura,
tapiserija, čak i nakit je vraćen.
To je najveća kolekcija privatnih umetničkih dela u istoriji sveta.
Takođe smo našli 5.000 crkvenih zvona,
300 tramvaja, 3 miliona knjiga,
i hiljade Tora.
Sve zajedno, brojke su šokantne.
Vraćeno je preko 5 miliona umetničkih dela.
Naravno da nedostaju još mnoga čuvena umetnička dela,
Rafaelov "Portret mladića", na primer.
Uz vašu dozvolu, voleo bih da nastavim da ih tražim.
Poručniče, mogu li da popričam sa sekretarom Stimsonom
i daću vam odgovor. - Hvala, gospodine.
I izgubili ste ljude na ovoj misiji, poručniče?
Da, gospodine, dvojicu.
Francuza, Žan-Klod Klermona,
i Britanca, Donald Džefrisa, koji je izgubio život spasavajući
Bogorodicu i dete iz Briža.
Poručniče Stouks, imam jedno pitanje. Spomenuste Bogorodicu.
Da, Bogorodicu iz Briža. - Tako je.
Mikelanđelo ju je izvajao, zar ne? - Da, gospodine.
Izgubili ste čoveka dok je pokušavao da je spase? - Donalda Džefrisa.
Mislite li da je to bilo vredno toga, zbog umetničkog dela?
Mislite li da bi Džefris rekao da je bilo vredno toga, da može da priča?
Da može da priča?
Mislim da bi.
Dobro, onda. Šta kažete vi, poručniče?
Vi ste komandovali. I ovo dotiče samu srž stvari.
Mislite li da će za 30 godina iko da se seća da su ovi ljudi umrli
zbog umetničkog dela?
1977, BRIŽ, BELGIJA
Da.
Jesi li spreman? - Aha.
Hajdemo odavde. - Dobro.
Preveo: Borhes054