VELIKI SAT
Bilo je za dlaku!
Što ako uđem u sat i naiđem na čuvara? Brzo misli, George.
Imam sreće. Nije na dužnosti.
Još čuvara! Predvorje je pokriveno sa svih strana.
A rekli su da pucaju da ubiju. To se odnosi na tebe, George. Tebe!
Kako sam uopće upao u tu kašu?
Nisam kriminalac. Što se dogodilo? Kad je sve počelo?
Prije samo 36 sati bio sam dolje, prolazio predvorjem,
išao na posao, veselio se prvom odmoru nakon dugo godina.
Prije 36 sati bio sam pošteni, ugledni građanin
koji ima ženu, dijete i važan posao!
Prije 36 sati po velikom satu.
...najtočniji i najosobitiji privatni sat na svijetu.
Iza ove goleme karte Zemlje nalazi se glavni mehanizam.
Izrada je stajala 600.000 dolara.
Pokazuje vrijeme svugdje u svijetu.
London, Chicago, Honolulu itd.
Također sinkronizira satove u ovoj zgradi
s onima u tiskarama u Kansas Cityju i San Franciscu
te u 43 strana predstavništva organizacije Janoth.
Nešto bih pitao. -Izvolite.
Što ako sat stane? -G. Janoth to nikad ne bi dopustio.
Dobro jutro, Betty. -Dobro jutro, g. Stroud.
Izvolite. -Hvala.
Sada ćemo posjetiti javne izloške koji prikazuju najnovija dostignuća
u raznim područjima kojima se bavi izdavačka kuća Janoth.
Dizalo ide gore.
Zdravo, Joe. -Zdravo, George.
Zdravo, Lily. Danas si jako elegantna. -Hvala.
Trebao bih se češće voziti. -Sport! -Stanite!
Deseti, molim. 'Dan, gđice Gold.
Molim vas... Dizalo ne ide ako vrata nisu zatvorena. -Oprostite. Pardon.
Radite li u ovoj smjeni svaki dan?
Zrakoplovi!
Pouzdani su. Sigurniji si u avionu nego u kadi. Evo skica. -Odlično.
I mi imamo lijepa dizala u zgradi. Dođite, besplatno ću vas provozati.
Umjetnost! -Dolje? -Gore.
Što je? Otrovan sam? -Ne smijemo razgovarati s ljudima u dizalu.
G. Janoth to ne dopušta.
Stil, molim.
Pazite pri izlasku.
Gospodo, pazite se.
Novosti, molim. -Novosti.
Novosti!
Zločini! -Jedanaesti?
Starost: 63 g. Mjesta kamo zalazi: Metropolite, B. Meadow, Skyview.
Iskustvo: u bankarstvu 46 g. -Treba doći svaki čas. Odmah ću mu reći.
Samo čas! G. Stroud, Salt Lake je na liniji. I supruga vas je zvala.
Spoji Salt Lake. -Na liniji je. -Znam. -Sastanak!
Ima vremena. -Ali, g. Janoth... -Halo? Da, ovdje Stroud.
Zdravo, Max. Kako ide? -Ali, George... -Jeste? Divno!
Gdje je bio? Što sam ti rekao? Morske školjke su mu strast.
George, čekaju. -Želi govoriti? Pravi se da ih i ti skupljaš.
Pitaj ga je li kanio potrošiti lovu na kamenice ili plavuše.
Imaš sat i 53 minute da dođeš do priče. Bravo, Max!
Našli smo Fleminga! -Čekaju te!
Javi u slagarnicu da čekaju, sve ćemo iznova. I nazovi moju ženu.
Jedino tebe nema. G. Janoth će biti bijesan. Vrijeme je novac.
Fleming je u Salt Lakeu. Milner će poslati priču. Ovo smo već spremili.
Hajde! Halo? Zdravo, dušo.
Ni kupku ni zobenu kašu? Daj da ja razgovaram s njim.
Dobro, ali ne vjeruje da idemo. Misli da je kao prošli put. I pretprošli.
I sva ostala putovanja na koja nismo išli. Dat ću ti ga.
George, tata te treba.
Zdravo, tata. Ali ja ne vjerujem da idemo.
Ali ovo je prava stvar. Ekspedicija. Mama će kuhati.
Znam da je teško, ali ti ćeš ići u lov.
Zato trebaš jesti zobenu kašu, da budeš jak. Nego što!
Pogledaj pod moj jastuk.
Ajme! Gle, mama! Atomski dezintegrator!
Uvjerio si ga, superheroju. Reći ću ti za ručkom.
Malo dječje psihologije. 12.30 u Van Barthu. Zdravo, mila!
Današnji dnevni red tiče se isključivo povećanja tiraže.
Tiraža u drugom kvartalu znatno je opala.
Od mjesečne naklade od 33 milijuna u siječnju
imamo pad od 6%. Gotovo dva milijuna primjeraka manje.
U nekim slučajevima to je manje nego što smo jamčili oglašivačima.
G. Janoth je veoma uzrujan. Htjet će čuti prijedloge.
Sjednite, gospodo.
Ovo me jako srdi.
U životu prosječno ima 2 milijarde 81 milijun 376 tisuća sekunda.
A vi ih tu tratite jer neki kasne na sastanak. Gdje je George Stroud?
Roy ga traži. -Neću da me itko zadržava, pa čak ni g. Stroud.
Jesi im rekao što hoćemo? -Ideje za povećanje tiraže. -I dinamiku.
Živimo u dinamično doba. Takva je i konkurencija, radio i novine.
Moramo predvidjeti trendove.
Zapravo smo vidovnjaci. Je li tako? -Jest, g. Janoth.
Ja sam osigurao sredstva. Proračun od 37 milijuna, 3.600 zaposlenih.
Uredi od Reykjavika do Kaira, od Moskve do Buenos Airesa.
Sve to je čisti gubitak kad su na čelu tupani.
G. Roberts, imate točno minutu da nam kažete
kako kanite doći do 100.000 novih pretplata na Novosti.
Predlažem da ponudimo nagrade
za najbolja pisma pretplatnika s temom očuvanje mira u svijetu.
Oprostite, g. Janoth. -Tisuću dolara svaki tjedan
i glavna nagrada od 25.000... -U izdavaštvu je cilj prodati časopise,
ne plaćati ljudima da ih čitaju.
G. Cordette, kao vršitelj dužnosti urednika dok je Stroud na odmoru,
imate minutu da kažete kako privući 50.000 novih čitatelja Zločina.
Imam jedan potencijalno dobar prijedlog.
Nova rubrika koja bi se zvala Rješenje tjedna. -Gđice Perkins.
Slušam. Nemojte još zvati Boston.
Steve, podsjeti me da riješim ovo oko Bostona.
Naglašava da se zločin ne isplati. Edukativno je... -Prastaro, otrcano.
Podgrijane stare vijesti. Točno što ne želimo. -Fleming.
Molim, g. Stroud? -Podsjetio sam ga na Fleminga. -Onaj bjegunac.
Njegova priča prodat će dodatnih 100.000 primjeraka idući tjedan.
Ali prvo ga trebate pronaći. -Jesmo. -Što? -Pronašli smo ga.
U Salt Lakeu je. Za naslovnicu je kasno.
Na svakom primjerku bit će vrpca na kojoj će pisati Fleming nađen.
Velikim slovima. -I to crvenim! Steve, oglasi to u jutarnjem izdanju.
Mladiću, nabo si nešto. Možda ne što sam tražio, ali ipak vrijedno.
Postigao si zgoditak. -Hvala.
Suprotno očekivanim trendovima
istraživanja pokazuju da je potražnja u zemlji sada 25,6.
Zdravo, George. Sjedni. Dakle, 0,4 veća nego prošli mjesec.
No naša tiraža ne odražava taj trend. Poslije ću dovršiti.
Postaješ pravi ured za nestale. Fleming je treći ove godine.
Četvrti, ako računaš onog kojeg smo našli skrivenog u podrumu.
Kakvi su ti planovi za idući tjedan? -To je Cordetteov problem.
Bit ću u Zapadnoj Virdžiniji. -Janoth želi da ti to dovršiš. Osobno.
Dok sam na odmoru? -Odgođeno. -A, ne! To mi je medeni mjesec!
S petogodišnjim djetetom? -Da! Znaš li što je razlog? Janoth!
Prije 7 g. bio sam pomoćnik urednika u Zapadnoj Virdžiniji.
Sretan čovjek! Onda sam našao tipa kojeg su tražili u tri države.
Golemi novinski naslovi. Povišica od 15 dolara.
Oženim se curom i odemo na medeni mjesec na jezero. -Idilično.
Taman kad sam je htio prenijeti preko praga, zove Janoth.
Želi da budem urednik časopisa Zločini, policijskog dnevnika.
Odmah! Ne idući tjedan ni sutra, nego večeras!
Za dva sata bili smo u vlaku za New York. -Trebao si ostati na toj plaći?
Imao sam više nego sad. A žena mi još nije bila na medenom mjesecu.
Stavi se na njezino mjesto. Udana, a nije bila na medenome mjesecu.
To joj je postala opsesija. Otad radim 26 sati na dan.
Božići, Dani nezavisnosti, Majčini dani! Što Janoth misli?
Da sam sat, napravljen od opruga, a ne od krvi i mesa?
To nije ispravan stav. Janoth očekuje odanost od vrha do dna.
Ma odan sam ja... -Ugasi to.
Što ti tu radiš? -Samo pospremam, dušo.
Nije li to mladić za kojeg si rekao problematični g. Stroud?
Zanimljiv ti je? Kako si se popela ovamo? -Jest bio problem.
Tajkunova jazbina. Orlovo gnijezdo izdavačkog svijeta.
Činilo se neosvojivo dok se nisam sjetila privatnog dizala. -A stražar?
On je ljudsko biće. Ti si ovdje jedini nadčovjek.
Mislim da je navijao sat. -Ne očekuješ da odobravam što si tu.
Čak ni poslom?
Moji sati pjevanja. -Hagen je to jučer sredio.
Trebala si provjeriti jutros. -Pogriješio je.
Trebali su stajati 2.000 dolara.
Sjećaš se?
Ili misliš da moj glas ne vrijedi kultivirati?
Tvoj glas vrijedi točno koliko piše na tom čeku.
Gđice Perkins. Saznajte ime stražara u mom privatnom dizalu.
Javna dizala su na ovu stranu. U zaostatku sam šest minuta.
Letim u Washington u 18.10. I ne dopuštam da mi se papiri unerede.
To zbunjuje moju tajnicu.
Vidimo se sutra navečer.
U 22.55.
Da nisam zadužen do grla, rekao bih Janothu da uzme svojih 30.000.
I kupi novi sat. -Nitko tu nije nezamjenjiv, osim g. Janotha.
Promisli. -Ne trebam! Svejedno idem na medeni mjesec.
Čak i ako izgubiš posao? -Pa hoću li? Promisli!
Da, Earle? -Kad misli otići? -Kasno popodne. Ništa nisam mogao.
Ja ću se pobrinuti za tog mladića.
U spremištu na 4. katu već nekoliko dana gori žarulja.
Otkrij tko je kriv i smanji mu plaću.
Stol, gospođice? -Ne, hvala. Tražim nekoga.
Eno ih!
Pardon.
Može još jedno? -Ne bih smio. -Još dva Stingera. -Može tri!
Ne, samo dva, molim. Moram ići. Imam dogovoreno kod psihijatra.
Uvijek pijete Stingere, g. Stroud?
Zašto mislite da se prezivam Stroud? -Vidovita sam.
Kristalne kugle, astrologija. -Trebao sam ponijeti karte. -Može i ruka.
Neka neznanka će vam ući u život. Tajanstvena žena.
Zna li da sam oženjen? -Da.
I vidjela sam nedavnu svađu s vrlo neugodnim čovjekom, izdavačem.
I riječi 26 sati dnevno, Božići, Dani nezavisnosti... -Čekaj malo!
Niste samo čitali iz dlana. -Malčice sam prisluškivala u Earlovu uredu.
Što ste radili u njegovu uredu? -Stari smo prijatelji.
Ili bolje rečeno, bili smo. -Nisam znao da on ima prijatelja.
Mislio sam da je jedino lud za satovima. -Možda ja imam sat.
Zbog onog što ste jutros rekli, mislim da imamo puno zajedničkog.
Vi znate Janotha unutra, ja ga znam vani i zajedno...
Georgette! Kasniš.
Ovo je gospođica... -Pauline York. -Gatala mi je.
Iz listića čaja, vidim. Samo nastavite.
Parapsihološke vibracije nisu nam naklonjene.
Doviđenja, George.
Zbilja je vidovita. Nisam naklonjena. -Daj da objasnim.
Neka bude dobro. -Vjeruj mi, jest. a) Samo je sjela.
b) Ne bih joj se upucavao ni za okladu... -c) Znao si da dolazim.
d) Ovo je dokaz. Rezerviran stol, šampanjac, sve.
Jesi li kupila karte?
Spavaća kabina. Kreće u 19.22 s kolodvora Penn.
Iduća postaja Wheeling u Zapadnoj Virdžiniji. -Ne vjerujem da idemo.
Katkad se jako brinem.
Ne smiješ tako na medenome mjesecu. -Znam.
Ali katkad mislim da si se oženio časopisom, ne mnome.
Na vjenčanom listu piše drukčije. -Ali ne živimo tako. Stranci smo.
Ili dođeš navečer preumoran da razgovaraš sa mnom.
Ili se zabavljaš s nekom plesačicom u San Franciscu. -To je bio članak.
I ja mogu napisati članak. Kako zuriti u zid u šest lakih lekcija.
Trebali smo ostati u Zapadnoj Virdžiniji. Sad bismo bili obitelj.
Prava pravcata obitelj.
Sve skupa ne valja. Mali George te i ne poznaje.
Dječaku treba otac. Da ga uči igrati nogomet i praviti modele aviona.
Kažem ti, sad je sve drukčije. -To si rekao i lani.
I onda nisi došao na aerodrom. -Ovaj put me ništa neće spriječiti.
Ni snijeg ni kiša ni vrućina ni noćna tmina.
Za veoma sretan medeni mjesec, gđo Stroud!
I tebi sretan medeni mjesec!
Slagarnica traži da pošaljete korekturu. -Stiže!
Možda u vezi s ubojstvom crtača stripa. -Dobra ideja.
Objavimo stripove umjesto fotografija. Tjedni stripovi zločina.
G. Janoth je na jedinici. -Zašto... -Tiho. G. Janoth. -Da. G. Janoth?
Upravo radimo na tome. Baš izlaze iz tiska. Zelena.
Ali tiskaru se ne sviđa crvena tinta. Kaže da se neće slagati.
Ne možete otpustiti čovjeka jer mu se ne sviđa crvena tinta.
Očito može.
Da, sve je spremno za iduća dva tjedna. Molim?
Bit ću ovdje negdje do 16.30.
I ja bih se rado s vama pozdravio.
Hajde, što radite? Na posao!
Ovo izdanje će proći.
Ali kako ćemo iduća dva tjedna? -Ne brini se. Sve će biti u redu.
G. Janoth dolazi. -Molim? -G. Janoth dolazi.
Pobudio si mi znatiželju. -Lijepo od vas što ste došli.
Ovo kako nalaziš ljude... Fleminga, Cipriania, gđu Dewhurst...
Uvijek korak ispred policije. Kako uspijevaš? -Čuli ste za našu ploču?
Vjerojatno nije samo to. -Pokazat ću vam.
Mi to zovemo sustav nebitnih indicija.
Policija traži samo bitne indicije. Ne stignu drugo.
A mi sve skupimo. Kakav je čovjek. Njegov karakter, um, emocije.
Kad imate obrazac, lako je pogoditi gdje je. -Zanimljivo.
Ne biste nikad pogodili kako smo našli Fleminga.
Skupljao je morske školjke.
Otkrio sam da ima sve vrste osim jedne. Imam negdje ime. -Pusti ime.
Ta školjka je u muzeju u Salt Lakeu. I nije na prodaju.
Naložio sam da stalno motre na nju. -Fleming ju je kanio ukrasti?
Ne biste li vi ukrali nešto ako to jako želite? -Možda bih.
Pametan si čovjek i odlično radiš.
Zasluga pripada zaposlenicima Zločina. Oni iskopaju detalje.
I to mi se sviđa kod tebe. Skroman si. Zato uvijek dobro surađujemo.
Bilo je neslaganja, ali nebitnih.
Šest godina, je li? -Sedam. -Rame uz rame, braća po oružju.
Probijali smo se naprijed. Ta priča o Flemingu...
Izvedena kako treba, povećat će nakladu 10 posto. -Ma 15! -Bravo!
Znam da ćeš izvući maksimalno. Imaš odriješene ruke mjesec dana.
Potenciraj dramatičnost i napetost. Uključi koga hoćeš. -Čekajte!
Rekli ste mjesec dana? -Pa odmor, sve plaćeno, Južna Amerika...
Zapadna Virdžinija, i to večeras.
George... -Gotovo sam nasjeo, dok nisam shvatio da me obrađujete.
Evo, prestat ću. Odradit ćeš to do kraja ili više nećeš tu raditi.
Može, što se mene tiče! -Bit ćeš na crnoj listi diljem zemlje.
Nećeš više nikad raditi u izdavaštvu. -Svejedno može!
Dat ću ti šest minuta da razmisliš. -Ne treba mi ni šest sekunda!
Dobar dan, gđice Adams. Kako vaše djetešce? -Dobro. -Krasno!
G. Stroud. -Da? -Treba vas neka žena.
Kako se zove? -Ne želi reći.
Mislim da nešto prodaje. Stalno spominje gatanje. -Spoji je!
Kako ste? Hajdemo se kladiti da vam kristalna kugla nije javila vijest.
Otpušten sam danas u 17.22.
Na čelu sam crne liste. Nikad više neću raditi u izdavaštvu.
Što ćete poduzeti? -Prvo ću otići na žestoko piće.
Odlično! Pridružit ću vam se. -Žalim, moram na odmor.
Ali riječ je o poslu. I mene kani staviti na crnu listu.
No znam dovoljno o njemu da ga natjeram da se predomisli za oboje.
Bilo bi korisno za oboje da se nađemo u Van Barthu.
Za pola sata, recimo? -Ako mislite da je tako važno, navratit ću.
Još jedan martini, molim vas. -I meni.
A ona se na to uda za sponzora!
U redu je. Zamislite! Otpusti ga samo zato što ne voli crvenu tintu.
Earl mrzi zelenu. -Da? Još dva Stingera.
Ovaj put sa zelenim mentolom. -Zelenim? -Da, zelenim. -O, ne!
Jeste li se kad u uredu koristili povjerljivim dosjeima?
Praktički sam živio u njima. -To sam se i nadala.
Earl voli biti nepoznat. Ne želi svoju biografiju ni u Tko je tko.
Ne želi da mu lijeva ruka zna komu desna kopa po džepu.
Možemo to ispraviti. -Napisati njegovu biografiju? Tko bi je kupio?
Earl.
Vrlo zanimljiva ideja.
Ali ne bavim se time.
Koliko je sati? -19.25. -Oprosti...
Što?! -19.25. -Sveca mu! Zakasnili smo na vlak!
Ima drugih vlakova. -Žena mi neće nikad oprostiti.
Donesite još dva. I to trostruka.
Sa zelenim mentolom? -Da. -Grozno!
Kako misliš, otišla je? Trebao sam doći po nju. Samo čas.
Sama je otišla. Rekla je, ako ne dođete na vlak, ona svejedno ide.
Hvala, Daisy.
Ako ne telefoniram, imat ću problema doma.
Ne znaš ti što su problemi.
Molim vas. -Sve u redu? -Zamislite! Nimalo me nije htjela pričekati.
Stavim karijeru na kocku zbog nje, a ona ne bi malo pričekala.
Zato svijet ne valja. Ima previše vremena.
Vrijeme po Greenwichu, srednje vrijeme, britansko ljetno vrijeme...
Ima ga previše! Dolje sve to! Čovjek protiv vremena!
Večeras se borimo na barikadama.
Gdje su ta dva pića? -Evo ih. -Bez krzmanja, dajte ih amo.
Oprostite. -Vi oprostite. Nadam se da nema štete. -Evo moj, veći je.
Mogu dati osušiti rupčić. -Samo dajte dva suha pića.
Sa zelenim mentolom? -Sa zelenom tintom... Mentolom.
Ne zaboravite ovo.
Moji sati pjevanja. -Nisam znao da Hagen voli glazbu.
Samo potpisuje čekove umjesto Earla. Koji također ne voli glazbu.
Gađat ćemo ga satovima.
Zelenim satovima!
Hajdemo se naoružati zelenim satovima. Ne trebaju ona dva pića.
Bijeli, žuti, smeđi, plavi satovi.
O, gđice York, gdje su zeleni satovi iz prošlih vremena?
Hej, slika!
Kako očekuju da će to prodati? -Čekajte, ako se ne varam,
to će jednog dana vrijediti mnogo zelembaća.
To je taj predmet? -Da.
Gdje ste je pronašli? -Bila je dio. -Čega? -Pošiljke.
Priznajem da je malčice...
Koliko tražite za nju? -Nisam još odredio cijenu.
Deset dolara? -To je vrlo jeftino, ali s obzirom na...
Ja ću vam dati 20. -Nisam znala da smo na dražbi.
Deset dolara. Ne morate je zamotati. -Samo čas.
Ako gospodin misli da vrijedi 20... -Ne želi je kupiti. -Želim!
Tko ju je naslikao? -Neki Patterson.
Mislili ste da je Rembrandt? -Zašto ne?
Nemojmo se cjenkati. Dat ću vam 30 dolara za nju. -To je već bolje!
Baš šteta što uvijek pogrešni ljudi imaju novac.
Ali nismo zato došli. Nego zbog čega ono? -Satova. -I to zelenih.
Žao mi je, nema zelenih satova.
Vrlo čudan odnos prema provjerenim kupcima. Pa dobro!
Moja garancija još stoji.
Besplatno piće za svakoga tko zatraži nešto što nemam.
Trebali smo se davno sjetiti ovog mjesta. -Dobra večer, g. Stroud.
Što ćete? -Dva burbona bez leda. I tebi jedan.
Ne smijemo miješati pića. -Smijemo! To je zabluda.
Sad sam te ulovio, Burte. Ovo sigurno nema. Pazite!
Burte, balon. Lijep, velik.
Ovo će biti jako zanimljivo.
Idi doma i pokušaj se sjetiti nečega što ja nemam.
Ma zamisli! -Sve imaju.
Pa, stari moj... -Sretno! Jeste li smislili što vi želite vidjeti? -Da.
Što? -Sat. -To je prelagano. -Nije. Zeleni sat. -Zeleni. -Zeleni sat.
Sigurno negdje ima zeleni sat. Pogledat ću.
Stari moj! Drago mi je što te vidim!
Daj piće mom prijatelju predsjedniku McKinleyu.
Ovo je 23. predsjednik SAD-a. -25. -Pardon. -Kako ste?
Iznimno mi je drago. -Hvala. Čula sam da ste mrtvi.
On je i pukovnik Jefferson Randolph iz Georgie. -Pukovniče.
Borit ćemo se protiv sjevernjaka do zadnje kapi burbona.
Inspektor Regan iz Odjela za ubojstva. -Kao policajac,
upozoravam da se sve što kaže može upotrijebiti protiv njega.
Sudac Goodbody, Kristof Kolumbo i Theodore Roosevelt.
Evo ti lijek. -Hvala. Skupno ti zahvaljujemo. -Molim.
Nemoj otići s čašom. -Neću. Bilo mi je drago. Sretno, George.
J. Randolph, inspektor Regan... Tko je to? -Radio, Pauline, radio!
George... -Što? -Sjećaš li se o čemu smo razgovarali? -Ne.
Gdje je sat? -Sat! Čekaj.
Ovo ne bi išlo. -Ne.
A ovo? -Ne, rekao sam zeleni. -Znam, jesi. Da vidim...
Evo ga! -Ni izdaleka. -Nov novcat sunčani sat!
Sunčani sat? -I lijepa zelena vrpca od mog strica Irca.
Kažem ti, divan je! -Zelena kao i stara mrcina.
Divan si! A sad malo zelene glazbe. -Samo malo... -Stavi na račun.
Veseli, može malo zelene glazbe? -George, kartamo se.
Daj malo zelene glazbe. -Dobro, mali. Es.
Burte, daj dečkima piće, i to zeleno! -Još i zeleno.
George...
George, hajde, nešto ti pripremam.
Bit će ti bolje.
George! Probudi se! Earlov auto je dolje.
Što je bilo? -Onesvijestio si se. Ide gore. -Tko? -Janoth! Hajde!
Moraš ustati. Brzo! Bit će ti dobro.
Evo ti šešir.
Uzmi aureolu. -Zadrži za uspomenu. -Dobro. Hvala. Brzo!
Čekaj dok ne čuješ dizalo i onda siđi stubama.
George! Tvoja slika!
Zdravo, dušo.
Baš mi je drago što nisi morao ostati.
Rekoh, drago mi je što nisi morao ostati.
Bila je ugodna večer? -Sjajna. Upoznala sam nove, pametne ljude.
Zanimljivo. Što si radila? -Samo obilazila lokale.
Van Barth i još neka mjesta. -Ne pali radio. -Meni se sviđa. Tebi ne?
Put je bio dobar? -Je li on jedan od njih? -Od kojih?
Misliš novih, pametnih ljudi? Da.
Tko je ta nova osoba? -Običan muškarac. Ne poznaješ ga.
Zove se Jefferson Randolph. -Južnjačka obitelj. -Valjda.
Šarmantan dečko. -Što radi? -Ništa. Svojevrstan plejboj.
Odakle ti ovo? -Iz nekog ludog bara u koji zalazi.
Bar ovaj put nosi čistu košulju.
Što ti to znači? -Znaš ti. -Opet mi nabijaš onog taksista na nos.
Nikako da ga zaboraviš. -Ne. A ti? -Ne, jeftina imitacijo Napoleona!
A ti ne zaboravljaš ni poslužitelja ni spasioca i tko zna koliko drugih?
Ne zaboravljaš nikoga od njih, pa ni onoga koji će tek doći.
Ti mi govoriš o mojim prijateljima! Baš zabavno!
A ti i tajnica iz Umjetnosti? -Što s tim? -Misliš da ne znam?
I cura iz dizala, mala iz propagande, fotografski modeli!
Misliš da bi te pogledale da nisi veliki g. Janoth?!
Zar misliš da možeš usrećiti ženu?
Zar ne znaš da ti se svi smiju iza leđa?!
Bio bi vrijedan žaljenja da nisi tako odvratan! Ljigavi, mlohavi... Ne!
Earle.
Steve, upravo sam ubio nekoga.
Nisam smio doći ovamo, ali nisam znao kamo drugamo da idem.
Već dugo je to tražila. Bila je prava lakrdijašica.
Bila je iznimno velikodušna žena. -Zašto si je onda ubio? -Ne znam.
Jednostavno ne znam.
Odavde idem k odvjetniku, a onda slijedi zatvor ili smrtna kazna.
Ne budi blesav. A tvoja izdavačka kuća? -Znam, ali što mogu?
Želiš li se boriti ili odustati? -Ako ima imalo izgleda, riskirat ću.
Jasno da ima izgleda. Nisi prvi koji je upao u kašu.
Bili smo jako diskretni u pogledu Pauline. Samo ti i ja znamo za nju.
Sada da vidimo što možemo. Ispričaj mi što se dogodilo.
Ne mogu to opisati. -Pokušaj!
Pola minute prije nije mi padalo na pamet. Jednostavno ne shvaćam.
Ubio sam je sunčanim satom. Negdje ga je pokupila. Teški metal.
Još je ondje.
Gdje ti je šešir? -Ostavio sam ga.
Dobro, Earle.
Otići ću tamo i počistiti to. -Zadovoljan sam.
Uvijek sam mislio da želiš preuzeti moje mjesto u izdavačkoj kući.
Izdavačka kuća nije još gotova s tobom.
UKRADENO IZ BURTOVA LOKALA TREĆA AVENIJA 988
Tko je? -Muž. -A, ti si.
Vrata su otključana.
Što je medeni mjesec bez muža? -Kad ti je to sinulo?
Zadržali su me. -Bila sam ljuta kad nisi došao na vlak.
Neoprostivo! -Neoprostivo je što si otišla bez mene.
Trebala sam čekati na kolodvoru do zlatnog pira? -To je Janoth htio!
Molim te, slušaj. -Znam sve napamet.
Kad lupiš šakom o stol, onda se urazume. Sad je drukčije.
Ali jest drukčije, beno. Sjedni.
Dao sam otkaz. Zauvijek i za sva vremena.
Ne mogu vjerovati. -Nezaposlen sam i siromašan.
To je predobro da bi bila istina. -Na crnoj listi, do kraja života!
Nikad više neću raditi u časopisu. -Kako divno!
Kako se to dogodilo? Zašto me nisi zvao? -Svašta sam trebao obaviti.
Ne možeš počistiti sedam godina u pet minuta.
Nisam se ni okrenuo i već je bilo sedam. Zvao sam doma. Nema te!
Strašno mi je žao. Bila sam nesretna zbog toga. Jesi li i ti bio?
Nesretan? Bio sam očajan.
Kakva ironija! Odreknem se 30.000 na godinu, a ti me ostaviš.
Bio sam uništen. Hodao ulicama poput zombija.
Nisi usput sreo neke plave gatare? -Šališ se? -Ne, uopće.
Puno sam razmišljala. Svašta mogu podnijeti.
Ali to ne bih mogla. -Nećeš nikad ni morati, mila.
Ti si jedina plavuša u mom životu. -Ja sam brineta. -I jedina brineta.
Zna li tko da si tu? -Samo stric Fred, ali on ne bi zvao u ovo doba.
Zna li tko da si ti tu? -Samo Daisy. Ostavio sam joj poruku.
Ne javljaj se.
Nema nikoga!
Sad mi sve ispričaj ispočetka. -Pa...
Očito moram. Halo?
Da, ovdje Stroud.
Tko? Dajte mi ga.
George, imamo priču godine. Stvorena je za tebe.
Kako? -Kažem, nisi čuo? Dao sam otkaz!
Ovo je važno! Korupcionaš u skandalu oko ratnih dobavljača.
Nađi ga i dobit ćeš bonus. Šest mjeseci odmora.
Možda i Pulitzerovu nagradu. -Imam nagradu i trajno sam na odmoru.
Neće slušati.
Ovdje Janoth. Jučer sam se grozno ponio.
Steve mi prigovara zbog toga. Razumijem da si ljut.
Budući da služimo javnosti, dužni smo uloviti tog čovjeka.
Trag je još svjež. Sinoć je bio u gradu s nekom plavušom.
Znamo da su bili u Van Barthu i nekom baru koji se zove Kod Burta.
Znate li tko je ta djevojka? -Ne, nije nas briga za nju, njega želimo.
Da. Jefferson Randolph.
Jefferson Randolph?
Nikad čuo za njega. -Neću stati dok ne raskrinkam tog nitkova,
makar morao angažirati sve ljude u svojoj organizaciji.
Doći ću prvim avionom.
Ako sad odeš, neću nikad više razgovarati s tobom.
Moram, mila. -Zašto?
Pa...
Janoth kaže da je riječ o skandalu oko dobavljača, ali folira.
Želi saznati tko mu se zabavljao s curom. Poznajem tog čovjeka.
Moram se vratiti i spriječiti Janotha da ga nađe. To bi mu uništilo život.
Njemu? A što je s našim životom?
Dobro jutro, g. Janoth.
Nema mnogo indicija. Misliš da Stroud to može?
Za Fleminga ih je imao još manje. Imamo Van Barth i Burtov lokal.
Ako je Pauline govorila istinu.
Očito jest.
Rekao si da je na sunčanom satu nešto pisalo.
Što si učinio s tim? -Vratio ga na mjesto, u Burtov bar. -Dobro.
Sigurno ti taj takozvani Randolph nije izgledao poznato?
Rekao sam ti, bio je u sjeni.
Ali on je tebe vidio? -Sigurno. Bio sam točno ispod svjetla.
Možda te ne poznaje. -Mene svi poznaju.
On me jedini može povezati s Pauline. -Osim mene.
Imaš jezovit smisao za humor, Steve.
Dobro jutro, g. Janoth. -'Jutro. -Dobro jutro, g. Hagen.
Je li Stroud stigao? -Jest. -Pošalji ga u Hagenov ured.
Prvo ti s njim razgovaraj. -Dobro.
Moramo doći do Randolpha prije nego što pronađu njezino tijelo.
Prije nego što pročita o tome i ode na policiju.
Bilo bi jako neugodno za mene da tvrdi da me vidio kako idem k njoj.
Morao bih reći da je lažljivac.
Recite g. Stroudu neka uđe. -Da, g. Hagene.
George, zahvalni smo ti. Znamo što ti to znači.
Mojoj ženi znači još više. -Preboljet će. Pa počnimo.
Earl ti je rekao ime. Jefferson Randolph. Ali mislim da je lažno.
Zašto? -Zbog posla kojim se bavi.
Skandal oko ratnih dobavljača? -A prihod je potrošio sinoć na plavušu.
Težak zadatak. Tip troši na plavušu. -Nije tako gadno.
Imamo njegov opis i imena dva noćna lokala. Pročitaj ovo.
Okupi ekipu. Koliko god ljudi hoćeš. Želimo akciju.
Postavi ploču. Primijeni uobičajenu metodu. Imaš odriješene ruke.
Jedno pitanje. Odakle svi ti podaci? -Povjerljiv izvor. Ne smijemo odati.
Zašto ne uključiti nadležne? -Ne. Ovo znamo samo ti i ja.
I Janoth? -Naravno.
Još ima u ovoj staroj boci, Bille. Upotrijebi to.
Iscrpljen sam, treba mi odmor. Trebao bih otići na krstarenje.
Jesi li ti kad bio u inozemstvu? Poticajno je. Drukčiji ljudi i običaji.
Znaš li da u nekim zemljama, kad ubojica prizna,
policija ga pusti da bježi i pucaju mu u leđa?
Misliš li da bi se taj ubojica, taj Jefferson Randolph,
dao nagovoriti da bježi kad ga pronađemo?
Njegovo se priznanje može i poslije pripremiti.
I onda predati policiji.
Pravda bi bila zadovoljena.
Divna priča za Zločine.
Jefferson Randolph.
Ovo je teško. Čini mi se da nećemo uspjeti.
Znali smo imati i manje. -Možda. Da vidimo zadatke.
Lily, ti i Morton otiđite u DeWitt. -DeWitt? -Piše Van Barth. -Je li?
Glumite otmjeni par koji je došao na popodnevno piće.
Bit će nam zadovoljstvo. -Javit ćemo vam nove podatke.
Edwine. Ti idi u Burtov bar. -Ne bi li trebao odabrati nekog prikladnijeg?
Zašto? Edwin je pametan. Neće nikad pogoditi da je istražitelj.
Tony, ti i Bert ste izvjestitelji. Dakle, ispitajte vratare, taksiste,
sve koji su ih mogli vidjeti na potezu od Van Bartha do Burta.
Nije li to veliko područje? -Poslat ćemo vam pomoć.
Nate... Ti, Morgan i Talbot ste istražiteljski odjel.
Tip se navodno zove Jefferson Randolph. Iz bogate obitelji.
Pregledajte imenike, poreznu evidenciju, poslovne adresare
i sve ostalo što vam padne na pamet u obližnjim gradovima.
Ima li pitanja?
Možemo li pitati i za plavušu? -Možete.
Ali ne zaboravite da tražimo samo muškarca. A sad krenite.
I ne zaboravite javiti čim nešto saznate. Roy će biti pri telefonu.
Meni nisi dao zadatak.
Pomozi oko telefona. Neka prikopčaju još dva. -Dobro.
Gđice Adams... -Da?
Ne želim da mi smetaju.
Centrala? Cijelo jutro pokušavam dobiti Butterfield 83597.
Možete li mi to provjeriti?
Nije u kvaru? Hvala.
Halo? Burtov bar? Tko je to? Charlie, ovdje George Stroud. Čuj...
Ma ne zovem zbog onih pet dolara. Je li Burt ondje? Nije?
Kada dođe, poruči da sam rekao da nisam sinoć bio tu. Shvaćaš?
Dobro, prenijet ću mu. A pet dolara ću ti vratiti potkraj tjedna.
Baš lijepo od tebe. Doviđenja.
E, nećeš! Znači ti mi kradeš cugu! -Ma ne! Samo skupljam etikete.
Briši i ne vraćaj se. -Daj mi još jednu priliku. -Već si je iskoristio.
Imam poruku za tebe! -Predaj je u pošti! -Dobro, idem i ne vraćam se.
Halo, Roy? Bert Finch. Imam trag.
Svjedoci su vidjeli par sličan našemu blizu Burtova bara.
Oko 22.30.
Muškarac je nosio sliku pod rukom. Par ruku. Da.
Da, čuo sam. Slika para ruku. -Ruku, g. Cordette? -Ruku.
A opisi?
Prelijepa, ha? A muškarac?
Dobro, nastavi istraživati.
Kaže da su muškarac i prelijepa plavuša viđeni sinoć oko 22.30.
Oboje su bili pripiti. Muškarac je nosio sliku pod rukom.
Svjedok nije dobro vidio muškarca jer je zurio u plavušu. -Šteta.
Gđice Connely. Na ploču. Burtov bar. 22.30. -George.
Je li to možda jedna od glasovitih nebitnih indicija? -Što? -Slika.
Mogla bi biti. -Onda na posao.
Ako ju je nosio pod rukom, vjerojatno ju je kupio u blizini.
Poslat ću čovjeka da provjeri. -Pošalji ih desetak.
Neka obiđu sve staretinarnice u blizini. Možda je platio čekom.
Možda se tko sjeti slike. -Da, imaš pravo.
U 12.17 u tablici piše: Ime: Jefferson Randolph.
Izgled: visok, srednje građe, crnokos.
Odjeća: sivo odijelo finog kroja, plava kravata.
Starost: oko 35 g. Mjesta kamo zalazi: Van Barth i Burtov bar.
Navike: skuplja slike. Karakter: upitan.
Halo? Ne, ovdje Kislav. Reci. Mort Spaulding u Van Barthu. Ima nešto.
Ovdje ih se sjećaju, ali barmen koji ih je posluživao nije još došao.
Ali našao sam jedan šarmantni trag. Garderobijerka.
On je već bio, ali sa ženom. Ne može ništa dodati opisu.
Ali sjeća se njegova šešira. -Smeđi šešir od filca s perom u vrpci.
Još što? Dobro, pričekaj da dođe barmen.
Trebamo to upisati na ploču. -Da. -Gđice Connely, upišite na ploču.
Smeđi šešir od filca s perom u vrpci.
Dosad smo našli pet Randolpha. U Forest Hillsu, u Brooklynu...
Ispitajte gdje su bili sinoć. Recite da je za anketu o noćnom životu.
Zgoditak! Finch je otkrio da je slika iz staretinarnice na 3. aveniji.
Platio je 30 dolara za nju. Naslikao ju je neki Patterson.
Možda je kolekcionar. -Da. -Što ćete poduzeti? -Da provjerimo?
Kako se zove naš likovni kritičar? -Točno! -Kako to misliš?
Klausmeyer, nije li? -Poslat ću ga da posjeti Pattersona. -Dobro.
Gle, George...
Ovo je naslikao Patterson, zar ne? -Da, imam ih još nekoliko kod kuće.
Razgovaraj ti s Pattersonom. Možda i Randolph skuplja njegove slike.
Ma ne! Kako nam je krenulo, brzo ćemo ga uloviti. Idi paziti na sve.
Nevjerojatno koliko smeća ima u ovome. Gđice Adams!
Da? -Nastojte da mi to bude čisto, molim vas.
Dobro jutro, mlada damo. -Brišite!
Je li ti majka kod kuće? -Brišite, rekla sam! -Tko je to, Rosa?
Netko želi ukrasti mlijeko! -Ne, samo... -Da? -Gđica Patterson?
Ja sam Don Klausmeyer iz časopisa Umjetnost. -Da...
Niste li pisali o mojoj izložbi 41.? -Mislim da jesam.
Pa uđite, g. Klausman. -Klausmeyer.
Već vas godinama kanim ubiti.
Ako ti to ispadne, anđele, slomit ću ti obje ruke. Samo ravno.
To su sve vaša dječica? -Manje-više.
Ova je Ralphova. Moj prvi muž. -Ralph? -Umro je od alkohola.
Ova je Frederickova, on je nestao u moru. Imala sam trećeg muža. On...
A blizanci su Mikeovi. -Vaš sadašnji muž? -Bio bi da ga mogu naći.
Nemojte tu sjesti, propada. Dođite u moj atelijer.
Ne bojte se!
Čašu šerija? -Ne, hvala. -Sjednite, g. Klaus... -...meyer.
Opet pišete osvrt? -Ne.
Naša izdavačka kuća traži nekog tko možda skuplja vaše slike.
I ja ga tražim već 15 godina.
Taj je čovjek kupio vašu sliku sinoć u staretinarnici na 3. aveniji.
A, par ruku! -Kako ste znali? -Bila sam ondje. I ja sam je htjela kupiti.
Onda ste ga vidjeli? Možete li ga opisati? -O, da!
Samodopadan, pun sebe, simetričnih crta lica.
Mogu vam ga nacrtati. -To bi bilo divno!
Jasno, rado bih da mi se plati. -Jasno. Može sto dolara?
Isto i za plavušu, jasno. -Ne znate plavušu? -Ne.
Ona je model. Pozirala je za onaj vaš grozni modni list. Stil.
Jednom sam htjela da mi pozira za sliku. Pohlepa.
Znate kako se zove? -O, da. Pauline York.
Pauline York! Kakva vijest! Hvala. -G. Klausburger. -Klausmeyer.
A crteži? -Javite se Georgeu Stroudu u časopis Zločini.
Oprostite!
Penelope, zaboravila si spremiti koturaljke.
Ploča je sve punija. -Sad već imamo dobru sliku o njemu.
Puno pije, skuplja slike. -Ekscentrik. -Boji se satova, rječit.
Ženskar... -I oženjen. -Bi li volio da tvoja žena to vidi? -Moja žena?
Bilo čija. Ne bi stigao ni zinuti, već bi počela pucati.
Ja ću. Halo?
Da, Done. Ovdje George.
Što? Jesi?
Tko je ona? -Pauline York. Pozirala je za časopis Stil.
Pattersonica ju je prepoznala. I ona je htjela kupiti tu sliku.
Yorkica je bila s čovjekom koji je kupio sliku. Sad idem k njoj.
Done! Čekaj malo, ne...
Ti preuzmi. -Što je? -Novi trag.
Počinje emisija o sigurnosti I vama se to moglo dogoditi.
Emisija se svakog tjedna emitira iz drugoga američkoga grada.
Uz dramatizaciju stvarnih događaja
cilj je smanjiti strašan broj poginulih na našim cestama.
Zdravo, Done. -Jesi li vidio gđicu York? -Jesam. Sve sam saznao.
Tko je on? -J. Randolph, izdavač iz Pittsburgha. Ima svoj pogon.
Želim da odeš na avion.
Saznaj sve što možeš o njemu.
Provjeri u trgovinskoj komori. Netko će znati gdje je. Taksi!
Ja nisam istražitelj! -Janoth je naredio. Hajde.
La Guardia! -A četkica za zube, pidžama? -Dodaj u troškove. Bježi!
Vrataru. Poznajete li možda g. Janotha? -Nego! Dobar momak.
Dao mi je sat za Božić. -Jeste li ga možda vidjeli sinoć oko 1.00-1.30?
Radim do 12. -A telefonist ili vozač dizala? -Svi završavaju u 12.
Ima li gđica York sluškinju? -Da, ali na odmoru je od ponedjeljka.
Sigurni ste? -Poslala mi je razglednicu iz Milwaukeeja.
Gdje se može naći taksi oko jedan ujutro?
Dvije ulice dalje. -Hvala.
Pismo. -Dolar i pol.
Glava. -Dolar i 75 centi. Dugujem ti.
Dugujem vam pet u zamjenu za informaciju. -Može.
Tko tu radi poslije ponoći? -Nitko. -Ne radimo cijelu noć.
Najbliže je na 5. aveniji, dvije ulice dalje. -Hvala. -Pola je moje.
4. travnja 1936. Slika je privukla pozornost na uličnoj izložbi.
Prirođeno pravo Louise Patterson. -Istražni ju je iskopao.
Dekadentno izgleda. -Ali može poslužiti kao mamac.
Ponudimo nagradu za original. Objavimo u novinama.
Izgubljeno remek-djelo. Randolph ili netko sigurno će zagristi.
Učini to odmah. -Zovi Sheekmana iz Odnosa s medijima i Paula Bella.
Tisuću dolara? -Nemojmo se zafrkavati. Deset tisuća.
A stajalište ispred Scanlonove drogerije? -Ne. -Hotela Parkway?
Knjižnice Ashendon? Ima jedno stajalište pokraj pečenjarnice.
Tri ulice odavde. Možda to? -Rado bih hamburger. Hvala.
Ono je vaš taksi vani? -Da, trebate ga? -Ne baš.
Koliko taksista je na ovom stajalištu? -Samo ja i Kowalski.
Tko je radio noćas između jedan i dva?
Zanima vas onaj kojeg je Kowalski tad vozio? Pričao mi je.
Tip je bio izvan sebe. Dao mu je 20 $ za kratku vožnju.
Kamo ga je odvezao? -Nije rekao.
Gdje Kowalski stanuje? -Blizu, ne znam točno.
Zove se Casimir, ako to pomaže. -Ne baš. -Doći će u osam. -Da?
Neka me nazove. Recite mu da će dobiti još 20. Hvala.
Hvala, Betty. -Hvala vama. Da bar ja nađem tu sliku.
Nakon osam sati rada i angažmana 46 zaposlenika
imamo dovoljno podataka o tom čovjeku, njegovim mušicama,
divnim manirama i ljubavi prema Stingerima i modernom slikarstvu
da napišemo njegovu biografiju. Ali gdje je on? -To ne znam.
Ali pronašao sam plavušu. Zove se Pauline York.
Kako si to otkrio? -Klausmeyer i ja bili smo kod nje u stanu.
Jesi li razgovarao s njom? -Nisam mogao jer je bila mrtva.
Očito niste baš šokirani. -Što misliš, zašto smo organizirali potragu?
Kako ste saznali da je mrtva? -Sluškinja ju je jutros pronašla.
I javila Steveu. -Javila Steveu? -Da, bila je njegova štićenica.
Zašto nije zvala policiju? -Steve ju je molio da ne zove.
Bio je veoma darežljiv prema njoj. Htjeli smo sami pronaći Randolpha.
I onda ga predati. Pero za šeširom.
Ali odakle ti podaci o Randolphu? -Sluškinja je čula kako se svađaju.
I zato mislite da ju je on ubio? -Tko bi drugi?
Možda Steve, recimo? Bila je njegova štićenica.
Vrlo čudna sugestija.
Ja sam ga nazvao doma, razgovarao s njim u 12.30.
Sedam minuta nakon ubojstva.
Kako znaš? -Sat se razbio dok su se borili. -Bio si joj u stanu?
Sluškinja je rekla. -Ona je očito prava detektivka. -Što je tebi?
Ne znam zašto ste tako sigurni da ju je Randolph ubio.
Što ako istraga dokaže da je nevin? -Kakva istraga?
Ispitivanje po zgradi. Svjedoci koji su vidjeli drugog posjetioca.
Imaš svjedoke? -Ne još. Morat ću ih potražiti.
Osim ako ne odlučite pustiti to. -Jako se trudiš zaštititi Randolpha.
Samo dopuštam sve mogućnosti. -I to svakakve.
Zar imaš neke podatke iz prve ruke o toj stvari?
Da?
O, Cordette.
Jeste? Odlično!
Zaboravi svoje svjedoke. Imamo našeg čovjeka.
Upravo je viđen kako ulazi u zgradu. Izdaj hitan nalog.
Blokirajte sve izlaze. Nitko ne može otići dok ga ne identificiramo.
Ti preuzmi rukovođenje. -Dobro.
Stroude! Odmah!
Dame i gospodo, zatvoreni su svi izlazi osim glavnih vrata.
Nastojat ćemo da vam stvorimo što manje neugodnosti.
Ako se svi uputite prema recepciji, nastojat ćemo da brzo izađete.
Posrijedi je samo identifikacija.
Bit ćemo vam zahvalni na suradnji. Hvala.
S ove strane užeta, molim. U redu po jedan.
Izaći ćete za koju minutu.
Hvala. -Smije se izaći samo na glavni ulaz. G. Janoth je naredio.
Steve? -Da, Earle? -Jeste li pozvali ostale svjedoke? -Ne još.
Smjesta ih pozovite. -Pozovite Pattersonicu i ljude iz Van Bartha.
Staretinar je u predvorju. -Odlično. -Dajte mi bar u Van Barthu.
Sve skupa imamo 50 ljudi u akciji.
Bit će čudo ako izađe. -Bome da. -Cordette, za tebe. -Ne mogu dobiti.
Pitat ću. G. Hagen? Ljudi se bune u predvorju. Smeta im zadržavanje.
Idi ih umiriti. Pazi da svatko prođe pokraj staretinara na izlasku.
Morgan i Talbot, idite s njim. -Sredit ćemo to.
Orline? Burtov bar.
Baš ništa? -Sve mi je to veoma neukusno.
Strašno otrcano mjesto. Sumnjiva klijentela. -Jesi li ih što pitao?
Pa pitaj! -Dobro, ako baš moram.
Hvala što ste mi dopustili da telefoniram. Izvolite pet centa.
Smijem li nešto pristojno pitati? -Naravno.
Što je s knjižnicom? Zar su povisili članarinu? -Slušajte, prijatelju...
Ne ljuti se. Samo sam znatiželjan.
Sjediš tu cijelo popodne s jednim sokom od limete i dvije knjige.
A i ne igraš. -To je za djecu. I ne sviđa mi se vaš sok od limete.
Samo čekam nekoga. -Koga to? -Ne znam. -Ne znaš?
Jednostavno je. On je prijatelj mog prijatelja. Nisam ga nikad vidio.
Ali navodno je tu stalan gost. Bio je tu nedavno s predivnom plavušom.
Ako su vama plavuše predivne. -Da mu niste vi možda šurjak?
Možda je utjerivač dugova. Zašto ga trebate? -Osobno je.
Navodno govori o satovima. Zelenim satovima.
Zelenim satovima, kažete? -Poznajete ga? Možete ga opisati?
To je lako. -Naravno da možemo.
On je veoma osobit momak. -Da, veoma osobit momak.
Ako je u zgradi, sigurno tu radi ili ga bar znaju. Povežite podatke.
Prepoznat ćemo ga. -Među 3000 zaposlenih i 2000 posjetitelja?
Ništa nije nemoguće.
Halo?
Da, Edwine. Jesi?
Orlin u Burtovu baru. Kaže da ima potpuni opis. Reci, Edwine.
Sinoć s plavušom. Dva svjedoka. Dobro, da čujemo opis.
Cipele s povišenom petom, deformirano uho, smeđi tupe...
Da, smeđi tupe. -Ne zaboravi stakleno oko.
Lijevo oko. -Stakleno oko, lijevo.
Stakleno oko? Čekaj.
Edwin kaže... -Čuo sam. -Zna li tko čovjeka sa staklenim okom?
Kako se zove taj idiot? -Edwin Orlin. -Daj mu otkaz.
G. Hagen. Ja ne mogu.
Orline, ovdje g. Hagen. Da, čuli smo tvoj opis.
Taksislužba? George Stroud iz časopisa Zločini.
Pokušavam doći do vašeg vozača. Casimir Kowalski.
Nema telefon? Koja mu je adresa?
Istočna 31. ulica broj 16. Hvala.
Louise Patterson te treba. -Drago mi je što netko voli moj rad.
Već sam godinama vaš štovatelj, gđice Patterson.
Jeste li vi g. Stroud? -Da, nažalost.
Rado bih zaradila svoj novac.
Onaj bakalar g. Klaus... -Klausmeyer. -Da.
Rekao je da ćete dati 100 $ za crtež čovjeka koji je kupio moju sliku.
Onda je još netko zvao i rekao da ćete mi dati još 50
ako dođem ovamo da ga prepoznam. Plus za taksi.
To je 151,55. I deset centi za napojnicu.
Dat ću vam potvrdu. -Platit će vam na blagajni. Pozvat ću kurira.
Da počnem crtati? -Ne treba. Vidite... -Pustite to.
Imam premalo kolekcionara da bih ih slala u zatvor. Što ste učinili?
Ma nema veze. Sudeći po onoj strci dolje, sigurno nešto jezivo.
Ali ne smeta. Agent mi kaže da ću se obogatiti
na račun priče o izgubljenom remek-djelu.
Ajme! Tu piše 500 dolara. -Rekoh da sam vaš štovatelj.
Nije se tako činilo sinoć. Nadmetali ste se sa mnom.
Što ste učinili s mojom slikom? -Odnio je kući.
S obzirom na okolnosti, ne mislite li da bi bilo sigurnije da je kod mene?
Poslije ćemo o tome. Sad moram pronaći taksista. Hvala.
Cordette!
On će vam unovčiti potvrdu. -Hvala.
Shvaćate da ćemo vam platiti tek kada dovršite sliku.
Dovršite sliku. -Naravno.
Sad ću početi crtati.
Samo trenutak. Vi ste, g. Stroud. -Idem po sendvič. -Žao mi je.
Nitko ne smije otići prije pregleda u predvorju. -Bravo! Samo tako.
G. Stroud nije sad tu. Želi li razgovarati s kim drugim?
Izgubio sam vezu s Van Barthom. -Mogu sad pogledati crtež? -Ne još.
Mutan tip taj g. Randolph. Slatkorječiv, plejboj.
Kao da je moj četvrti muž. Mike. I on je bio plejboj.
Kavu, gđo Stroud? -Ne, hvala.
Recite g. Klausmeyeru da razgovara s nekim drugim.
Kako? Neće ni s kim drugim? Recite mu... George, poziv za tebe.
Znao sam da ćeš doći. -Kad sam našla ono u našoj sobi.
U našoj sobi? -Da. -Sve mogu objasniti. -Samo me zanima...
U moj ured. Obiteljske svađe treba voditi nasamo. -Svađe?
Poziv iz Pittsburgha! -Odbij ga platiti!
U finom sam sosu! Odmor uništen, brak ugrožen! Kako ću objasniti?
Ako može objasniti, gđo Stroud, onda je dobar.
Mila, da samo znaš što sam danas prošao! -Ne diraj me, Randolphe.
Vidiš, i ja sam čitala ploču. -To je duga priča. -Znam.
O tome kako je nedužnom čovjeku uništen život. -Molim te, slušaj me.
Ne optužuj dok ne znaš činjenice.
Razgovarao sam s barom u Van Barthu. Prekinula se veza...
Halo, Lily? -Barmen je upravo došao.
Kaže da je Randolph zalio plavušu. -Stinger sa zelenim mentolom.
Obrisala se njegovim rupčićem i spremila ga u torbicu.
Gore piće nisam pio u životu. Tresao sam se, ali nisam mogao.
Molim vas! -Samo čas, govorim.
Dok sam pio... -Ušutite, molim vas! -Tiho, dama govori.
Ne ti. -Povedite barmena. Čekamo.
Lily kaže da je plavuša uzela njegov rupčić. -Možda ima znak praonice.
Zanimljivo. Kad bismo bar pronašli taj rupčić. Stavit ću to na ploču.
Da? -G. Cordette vas treba. -Neka uđe.
G. Janoth želi da siđete. Veoma je važno. -Hvala.
Tek sam danas popodne saznao da je mrtva.
Zašto nisi zvao policiju? -Pa da ostatak života provedem u zatvoru?
Janoth bi imao puno alibija. Bill, Hagen i mnogi drugi, ako treba.
Ja imam samo sebe. -A onaj taksist? Ili si ga izmislio?
Kako bih izmislio ime Casimir Kowalski? -Ti svašta možeš izmisliti.
Nesretan, očajan, hodao ulicama poput zombija.
A cijelo vrijeme bio si s tom... -Nazvao sam taksislužbu.
Imam njegovu adresu. Ali ne mogu izaći odavde.
Da? -Pričekaj. G. Janoth te treba. -Dobro, Steve.
Vjeruj mi, ako se iščupam iz ovoga, vraćam se u Z. Virdžiniju. -Da bar!
Pisat ću o crkvenim priredbama, osmrtnice, što god! -Bilo bi divno.
Ali nećeš.
Da? -Želim da otkrijemo gdje se skriva. Sve mobiliziraj.
Neka pretražuju zgradu kat po kat. -Odmah ću reći O'Brienu.
Želim da osobno to nadgledaš. Razumiješ li me? -Da. Georgette...
Georgette! -Upravo je otišla.
Krenite odavde. Mi ćemo ovim hodnikom. Vi idite lijevim.
Jeste li što našli na ovoj strani? -Ne još. -Tražite dalje.
Stroude, jesi li tu? Staretinar te treba.
George!
Mora biti negdje.
Vi pričekajte tu. Pronaći ću ga.
Vi! -Nije kako mislite. Polako, budite smireni.
Ali netko je ubijen. -Ubijen!
A, tu si! Staretinar pita...
Gdje je sad on? -Nisam ga vidio. -Rekao sam da čeka. Baš je glup.
Tražimo dalje.
Slika gđice Patterson. Gdje je? -Nije ju još dovršila.
Tražio sam skicu, ne mural. -Netko me je zvao?
G. Janoth želi vidjeti sliku. -Želite li je vidjeti u ulju? -Ne, kakva jest.
Hajde, hajde.
Mislim da sam uspješno ulovila njegovo raspoloženje.
G. Janoth! Staretinar kaže da ga je Randolph zaskočio na petom katu.
Spominjao je ubojstvo! -Vidjeli ste kako izgleda? -Golem!
Borio sam se, ali uzalud! Divlji pogled u očima. -Upozorite sve.
Neka pucaju ako treba. On je manijak. -Reci O'Brienu i stražarima.
Gotovi su na devetom. Tražio sam Strouda. -Neka nastave. -Nastavite.
Evo svjedoka iz Van Bartha. Gđica Thomas, garderobijerka.
Drago mi je. -G. Kolbas, barmen.
Dame i gospodo, veoma smo vam zahvalni na pomoći.
Kad ulovimo tog čovjeka,
vaša građanska dužnost bit će obavljena.
Pazite se. On je opasni manijak.
Naređeno nam je da pucamo da ubijemo.
Odobrio sam dvije nagrade od po tisuću dolara.
Jedna za onoga tko ga prepozna, a druga...
Što je? -On! Tu je bio!
George! -Ovuda!
Možda je naoružan!
Unutra!
Gdje si bila? -Onaj taksist... -Našla si ga? -Nestao je.
On i žena dobili su nasljedstvo, kažu susjedi. -Ma zamisli!
Nasljedstvo od djeda Janotha! Samo mi je to trebalo!
Što radiš? -Zvat ću policiju.
I predati me? -Radije nego da te upucaju. -Dođi!
Čula sam što su rekli stražari. Nazvali su te manijakom.
Zašto si se petljao s tom ženom? -Rekao sam ti, nisam!
Sigurno postoji izlaz. Da bar mogu razmisliti.
Daj mi cigaretu. -Nemam. Uzet ćemo Hagenovu.
Možda se trebam pokušati nagoditi s Janothom. -Izvoli.
Da vidim to. -Bilo je u kutiji. -Vidi, vidi. -Što ti to znači?
Ovo je moje. Bilo je u Paulineinoj torbici. -Evo, opet Pauline.
Ali otkud to kod Hagena? -Očito je bila posvuda.
A tvrdio je da nije bio gore.
Prišijmo to Hagenu.
Trude se zaštititi Janotha, a Hagen je ostao na brisanom prostoru.
Dovest ćemo ga u takav škripac da će morati uplesti Janotha.
Halo, Burtov bar? Dajte mi predsjednika.
Predsjednika? -McKinleya. -Sigurno ti je dobro?
Stroude, jesi li u mom uredu? G. Janoth te treba. George, jesi li tu?
Reci mu da brzo dođe. On je radijski glumac. Moj prijatelj.
Kamo ti ideš? -U mirovinu. Kad ga dobiješ, zovi me na kućni 381.
Ne mogu pronaći Strouda. -Onda ti preuzmi. Neka pretraže zadnji kat.
Našao si pravog vozača? Pet tisuća je bilo dovoljno?
Bravo!
Taksislužba? Opet Stroud iz Zločina.
Je li vaš vozač Kowalski zabilježio kamo je vozio sinoć oko 1.30?
Da, Kowalski.
Da, može 1.20. Je li? A adresa?
Sutton Place 323? Hvala.
Hagen... Joseph...
Stanley, Stephen...
Stephen Hagen. Sutton Place 323.
250 ljudi, 12 sati 43 minute...
Earle, sat je stao. -Molim? -Sat je stao.
I ovaj.
Zašto ne bi stao? Pa što onda? -Naredio si da nikad ne smiju stati.
Zašto jedanput ne bi stao? To je mehanička stvar. Može se pokvariti!
Opet je proradio!
I ovaj je proradio. -To se nije dogodilo 12 godina.
Idi dolje, vidi je li tko u satu.
Gdje si bio? -Nema veze. Brzo, dok ne izađe iz dizala. -Tko?
Poslije ću ti reći. -Žurio sam se da dođem. -Hvala. -Što želiš? -Čekaj...
Je li g. Janoth tu? Stroud je. -Ovdje Janoth. -U Hagenovu sam uredu.
Ulovio sam ga. Bit će tu dok vi i Hagen ne dođete. -Bravo! Evo nas.
Neka nađu Billa i kažu mu da smjesta dođe u moj ured.
Poslat će Billa čim ga pronađu.
Idemo vidjeti što Stroud ima za nas.
Je li to on? -Ne, to je inspektor Regan iz Odjela za ubojstva.
G. Earl Janoth. Steve Hagen. -Drago mi je.
Inspektore, možete li malo izaći?
Dajem vam riječ da se ništa nepropisno neće dogoditi.
Onog Hagena sam već negdje vidio. -On je glavni urednik.
Pogledajmo u ove dvije sobe.
Mislio sam da si shvatio da je ovo povjerljivo. -Moja žena mi pomaže.
Pardon. Govorim o policiji. Rekao sam da ih ne uplećeš.
Dok nismo pronašli ubojicu. Bit će to šok, bojim se. -Šok?
Čovjek kojeg tražimo je g. Hagen.
To je veoma ozbiljna optužba. -Ne bih to tvrdio da nemam dokaza.
Dokaza? Svi svjedoci su me vidjeli. -Ne kažem da si ti Randolph.
Ali svejedno, on je ubojica! -Zašto bih je ja ubio? -Ucjena.
Plaćao joj je čekovima. Banka će potvrditi. -Glupost! -Je li?
Cigaretu? -Ne bih sad. -Hajde, zapalio bi. -Ne, hvala.
Bojiš se otvoriti kutiju. Zašto? -Našla sam nešto unutra. Skriveno.
Rupčić koji je gđica York dobila od Randolpha u Van Barthu.
Vidi zelene mrlje. Mogao ga je uzeti jedino iz njezine torbice u stanu.
Mogla ga je sluškinja donijeti. -Ona je već tjedan dana na odmoru.
Treća veza. Taksist koji te je vozio od Paulineina stana.
Ne vidim ga tu. -Podmićen je da ode. Bio sam kod njega i saznao.
Ali dobio sam adresu na koju te je odvezao od taksislužbe.
Sutton Place 323. Hagenov stan.
Eto vam dokaza, g. Janoth. Proći će na sudu. -Sumnjam.
Malo ti se pobrkalo u glavi. Svatko se mogao odvesti taksijem k meni.
Ili podmetnuti rupčić u moju kutiju. A do sluškinje mogu doći ako treba.
Earl ju je jutros vidio. Nije li tako, Earle? -Naravno da jesam.
Tvoji argumenti ne drže vodu. -Vidjet ćemo što kažu u upravi.
Mila, zamoli inspektora Regana da uđe.
Prošli smo cijeli kat. -Inspektore. -Ostali su samo uredi direktora.
Žao mi je što moram tako. Evo vam ubojice, inspektore.
Inspektor? Vidio sam kako žica piće kod Burta. Propali radijski glumac.
Nešto mi pada na pamet. Možda svjedoci trebaju pogledati tebe.
Čekaj ti malo! Vidio si me kod Burta, je li? E pa i ja sam tebe.
Sinoć, vraćao si sunčani sat. -Sat? -Mislio je da ga nismo vidjeli.
Oružje kojim je ubijena! I viđen si kako ga se pokušavaš riješiti.
Time je stvar završena. Sad ćemo zvati pravu policiju. -No, Earle?
Steve, znam tvoj stav prema meni i mojoj organizaciji.
Odanijeg zaposlenika nisam imao. Neću te iznevjeriti.
Bit će ti na raspolaganju sva sredstva.
Borit ćemo se zajedno, ma koliko trajalo i koštalo.
Nećeš biti sam. Svi utjecaji koje imam... -G. Hagen!
G. Hagen!
Vaš i Janothov ured su jedini...
Potraga se obustavlja. Neka svi idu doma.
A Jefferson Randolph? Tko je on? -Ne zanima me.
Egoiste nepodnošljivi!
Mislio si, svi ti se dodvoravaju pa bih sve učinio za tebe!
Janoth je ubio Pauline. -Reći ćeš to na sudu? -Hoću.
Ne!
Jesi li dobro? -Jesam. -Tako sam se brinula.
Je li pobjegao? -Jest.
Dajte mi policiju. -Gdje je on? -U oknu dizala.
To je on! -Tko, Jefferson Randolph?
Moj četvrti muž! Mike, dragi! -O, ne!