Хенри ФОНДА, Линда ДАРНЪЛ, Виктор МАТЮЪР
във филма МОЯ СКЪПА КЛЕМЕНТАЙН
Участват още: Кати ДАУНС, Уолтър БРЕНАН и други.
Сценарий Самуел ЕНГЕЛ и Уинстън Милър
Музика Сирил МОКРИДЖ
Режисьор Джон ФОРД
Хайде, куче!
Teксас?
Чиуауа води.
Здрасти. - Здрасти.
Казвам се Клентън. Това е най-големият ми син, Айк.
Намира ли се вода за пиене оттатък? - Да, на около 5 километра по пътя.
Добитъкът изглежда доста измършавял. - Така си е.
С брат ми ги водим към Калифорния.
Ако не сте си намерили купувач, ще ги взема веднага.
Не се интересуваме.
Ще ви дам добри пари, по три сребърни долара на глава.
Не става.
Mога да вдигна до пет долара. По-щедро е от Мексико.
Ще изглеждат много зле, когато стигнете до Калифорния.
Ще се угоят като стигнем до ливадите.
Е да, тук е суров край. Не става за крави.
По различно е от родните места. Как му казват на това място?
След като се изкачите има голям град
който се казва Тумбстоун. - Тумбстоун ли?
Да, чувал съм за него.
Е, ние с брат ми
може и да пояздим до там. Да се избръснем, да пийнем по бира.
Ще ви хареса. Чуден град, широко скроени хора.
Да ти донесем ли нещо оттам. - Не, благодаря.
Джеймс, е това е лапачка.
Някой ден ще станеш добър като мама.
Постоянно се уча и опитвам. И аз това му казвам.
Кори Сю ще се омъжи за него само защото е добър готвач.
Ето, пак тази дрънкулка.
Доста месинг си събрал.
Месинг? Че това си е чисто сребро.
Трийсет и пет долара за това сребро, нали братко Уайът?
Така е Джеймс. Не се оставяй да те изиграе.
Къдриците на Кори Сю са само за него. Изглежда много хубаво.
Вярно е, нали?
Да ставаме, ако ще ходим, да ходим.
Двайсет и пет долара злато.
Ей Богу, това си е сделка.
Спри, девойко! - Сбогом, Джеймс.
Сбогом, Джеймс.
Сбогом, Уайът. Морган. Сбогом, Върджил.
Ето го Тумбстоун.
Да вървим.
Добър вечер, господа. Добре дошли в бръснарския салон Бон Тон.
Берберница? - Е, ако така му викате.
Какво ще желаете?
Бръснене. - Подстригване?
Бръснене. - Предлагаме и бани.
Бръснене.
Не знаех, че е толкова хубава работа. А съм само от седмица.
Дойдох чак от Чикаго.
Твоите приятелчета миньори ли са? Не.
Златотърсачи? - Скотовъдци сме
просто минаваме оттук. Бръснене, моля.
Хей!
Хей, бръснарю!
Що за град е това?
Бръснарю!
Люк, знаеш си работата. Ти, и твоите шерифи, трябва да го разкарате оттам.
Ама това е индианецът Чарли, при това пиян. Не ми се самоубива.
На мен също. Няма да ходя там.
Що за град е това, все пак? Прощавайте, мадам.
Човек не може да се обръсне без да му пръснат главата.
Ти си шерифът. Прибери този пиян индианец.
Защо не го прибереш ти? - Защото не ми плащат за това.
То пък едни пари.
Внимавай, младежо!
Всичко е наред, дами.
Не обвинявам стария Люк. И аз не бих отишъл.
Що за град е това, да продава пиене на индианци?
Направих му цицина колкото пуешко яйце.
Индианецо, стой далеч от града.
Какво ще кажеш да останеш тук като шериф?
Не става. Бръснарю!
200 на месец и значката. - Не ме интересува.
Само минавах оттук, надявайки се на освежаващо бръснене.
Добре, ще ги направим 250. - Не ме интересува.
Хей, Бон Тон!
Бръснене, моля. - Искаме да ви благодарим, г-н...?
Ърп. Уайът Ърп. - Какво?
Да не сте шерифът от Додж Сити?
Бившият!
Добитъкът е изчезнал!
Джеймс! Джеймс!
Кмете, свободно ли е още мястото на шерифа?
Вземам го. - Твое е.
Предлагам братята ми за мои заместници.
Кога ще започнете? - Веднага.
Кой върти хазарта наоколо? - Основно Док Холидей.
А кой се занимава с добитъка? - Клентънови.
Старият Клентън и четиримата му сина.
Добър вечер, Клентън.
Добър вечер.
Аз съм човекът с добитъка, помните ли ме?
Разбира се, че помня.
Бяхте прав. Не стигнах далеч с тях.
Отмъкнаха ги тази вечер.
Tака ли?
Е, това е много лошо.
Предполагам, че сега няма да ходите до Калифорния?
Не, мисля да поостана за малко.
Намерих си и работа.
Като говедар? - Като шериф.
Шериф? В Тумбстоун?
Е, пожелавам ви късмет, г-н...?
Ърп. Уайът Ърп.
1864, 1882.
Осемнайсет години.
Не си имал много шансове, а Джеймс?
Ще пиша на татко и Кори Сю. Ще се вдигне голяма кавга.
Кори Сю е млада, но татко няма да го преживее.
Ще те навестяваме редовно, Джеймс. А също Морг и Върдж.
Ще бъдем наоколо.
Не зная. Като се върнем ще имаме възможността да оцелеем.
Какво откри? - Последвах следите
до ранчото на Клентън, до реката. Те са извели добитъка.
Добре, поспи малко. Има кафе и боб.
Moрг ще отиде до Тусон.
Може би трябва да поразпитам по брега за животните.
Tе не са толкова глупави.
Чиуауа, изпей ни онази за старото сляпо муле.
Мак, чух, че Док ще се връща довечера.
Е, може и да се върне, може и да не се. Не съм чул.
Поне знаеш ли къде е бил?
Tусон, отвъд границата. Кой го знае къде е ходил?
Док не е в дилижанса.
Бъди добро момче, Били.
Обичам покера.
Да господине, наистина го обичам.
Всяко раздаване си е отделна история.
Ще трябва малко да помисля.
Какво щях да направя ако бях на ваше място, г-н Хазарт?
Ти си взе три карти
и сега наддаваш.
Въпросът е - какво трябва да сторя?
Да, извънредно интересна игра е покера. Игра на късмета.
Мадам, аз обожавам покера, но вие увеличават риска от загуба.
Ако пак те хвана да правиш това, ще те...
Внимавай, г-н Тенекиени Шерифчо.
Tова е града на Док Холидей, и когато той се върне...
Съжалява, но не ми харесва покер на шест очи.
Шерифе, нали не мислите, че аз...? - О, не.
Е, докъде бяхме стигнали? Той тъкмо вдигна тавана, шерифе.
А, да бе. Та както видяхте, аз взех три
предполагам, че...
Как си Док?
Добре ли пътува?
Док Холидей.
Голям красавец е.
Док, стига неприятности.
Казах ти да не припарваш повече до града.
O, Док, аз само влязох в играта... Казах ти да изчезнеш от града.
Не можете да ме спрете.
Tази врата е само за дами и господа.
Продължете си играта, господа.
Е, аз се отказвам. Взе да става късно.
Tук определено е трудно да се играе спокойна игра като покера.
Здрасти. - Добър вечер.
Аз съм... - Знам, Уайът Ърп.
Зная всичко за теб, и за причините, поради които си останал тук.
И аз подочух нещо за теб, Док.
Оставил си доста спомени в Денвър и околностите.
Всъщност, човек би могъл да те проследи, вървейки от гроб на гроб.
И тук има един.
Най-големият оттатък планините.
Винаги съм се разбирал добре с шерифите, щом веднага осъзнаят това.
Разбрах смисъла, Док. - Добре, искаш ли питие.
Повярвай ми, искам.
Maк, чаша шампанско за шерифа. - Нека да е уиски.
Ти си мой гост, шерифе.
Шампанско.
Cтава и шампанско, Мак.
Колко смяташ да останеш? - Известно време.
Докато не хванеш джамбазите, убили брат ти?
Tова е основната идея. - А каква е специалната?
Нещо не те разбирам.
Нали в главата ти не зрее идеята да ни избавиш от всички злини?
Не съм си мислил по този въпрос, но не е лоша идея.
Нали затова ми плащат. - Нека да минем към действителността.
Аз, например.
Какво ще ми направиш ако ми хрумне идеята да наруша закона?
Вече го правиш. - Дай пример?
Онези фалшификати дето ги правите извън града. Tова не твоя работа.
Виждам, че сме от двете страни на барикадата, шерифе. Извади го.
Не мога. - Е, това лесно може да се уреди.
Maк!
Това е пистолета на брат ми Морг.
Големият е Морг. Другият хубавец е брат ми Върдж.
Tова е Док Холидей, момчета. - Здраво, Док.
Здрасти.
Черпя всички.
Нали не възразяваш, Док?
Мак, пийни му ти едно. - Благодаря ви, господине.
Господа.
За ваше здраве. - За твое здраве, Док.
Благодаря.
Ела, приятелю. Обслужи ме или ще си потърся пистолета.
Кракът ви, господине.
Шампанско.
Актьорът от вечерното представление. - Шекспир в Тумбстоун.
Елате тук, г-н Шекспир.
Мина доста време откакто не съм гледал Шекспир.
Ще дойдеш ли довечера?
Да, става.
Гледай да го вкараш в театъра иначе няма да има шоу.
Maк, ще приключиш ли, заради мен? - Да, господине.
Заведи г-н Торндайк в Клетката за птици. Птичата клетка.
Клетка за птици? Там ли ме затваряте, г-не?
Tака ни се казва театъра. - Театърът? Представлението!
О, небеса, шоуто трябва да продължи.
Водете ни.
Донеси и пиене в къщата.
Mога ли да ви представя един приятел, Уайът Ърп.
Hего? За приятел? - "Той", а не "него. "
Добре де, той или него. Той не ми е никакъв приятел.
Док, единственото, което се опитва да ти каже е, че сме се срещали преди.
Нещо като игра на покер, с чифт резервни очи.
Дами...
...и господа.
Следвайки събитията, няма да може да ви представим
представлението Съдебна клетва тази вечер.
Трябва да ви обява, че този известен актьор,
този пълноценен изпълнител, г-н Гренвил...
Торндайк!
...е безследно изчезнал.
Чакайте малко. За какво е тази бъркотия?
Tова се случва за четвърти път тази година.
Единствените, които сме гледали, са имитаторите на птици.
Мога да обясня това. - И как ще го направиш?
Бъдете разумни. Само трябва да претърсим
околностите на града.
Е, за мен е достатъчно разумно.
Чакайте малко, имам по-добра идея.
Само ми дайте 15 минути и мисля, че ще мога да намеря г-н...
Торндайк!
Аз ще ви го доведа. Сега просто седнете и пийте по още една бира.
Виж, Йорик, не можеш ли да ни дадеш друго освен поеми?
Имам доста сериозен репертоар, г-не.
Велико. Добре, Йорик, продължавай. Стреляй.
Трубадуре, моли се за мен.
Чакайте, искам да чуя това.
Благодаря.
Да бъдеш или не? Туй е въпросът…
Дали е по-достойно за душата
да понесеш камшиците, стрелите на бясната съдба
или да се опълчиш сам срещу море от мъки
и да им туриш край?
Умри, заспи, не повече
и знай, че моя сън е краят на сърдечна скръб
и хиляди жестоки удари - дял на плътта!
О, ето край желан!
Умри, заспи...
Заспи...
Или пък може би
сънувай?
какви ли сънища ще ни споходят сред тоя смъртен сън...
Стига толкова.
Не знаеш друго освен поеми.
Не можеш да пееш. Може би ще ни потанцуваш.
Оставете човека на мира.
Моля, продължете, г-н Торндайк.
Благодаря ви, господа.
И туй ни спира.
Tози страх превръща живота в дълголетна нищета
кой би понасял гаврите и бича на времето
потъпкването на законите... ...безочието на властта
онуй презрение, което получава
смиреното достойнство в награда от недостойнството
кой би търпял това, щом може да намери мир с едно замахване!
Кой би желал да носи това бреме и
да страда, да стене в тоз мъчителен живот...
Живот...
Помогнете ми, моля ви, г-не.
Но ужасът пред нещо, след смъртта...
Ще се погрижиш ли? Боя се, че...
Ще продължи дълго.
...страната неоткрита
от която не се е връщал никой пътник още смущава волята и ето че
по-скоро сме готови да търпим сегашните злини
отколкото към други неизвестни да се хвърлим.
Tака съзнанието ни създава от всички нас страхливци...
Очакват ви в театъра, г-н Торндайк.
Благодаря ви, г-не.
Шекспир не е предназначен нито за кръчми, нито за пияни простаци.
Йорик остава тук.
Mоите извинения, шерифе. Айк и Фин малко са прекалили с уискито.
Предполагам, че просто са искали да се повеселят.
Хайде, г-н Торндайк. Ще ви заведа до театъра.
Спри! Спри, тате!
Извадиш ли пищов, умира човек. - Да, тате.
Момчета, това е Тумбстоун. Всички на закуска.
Как е, Бил?
Върви. Отивай там.
Как сме тази сутрин, Ърп? - Чудесно.
Как е играта в Дедууд, г-н Хазарт?
Предполагам, че е добре.
Брат ти с теб ли е? - Не.
Вземи си палачинки. Екипажът си тръгва след половин час.
Ще се видим.
Благодаря.
Ще ви приготвя стая. - Благодаря.
Да ви помогна ли, мадам?
От хотела по принцип се грижат...
Това вашият багаж ли е? - Да.
Aлис, дай ми голямо парче кекс
и пържола алангле. И две парчета бекон ако имате
както и голяма чаша кафе.
Търся доктор Джон Холидей.
Да не би да е Док Холидей? - Да, предполагам, че е той.
Док напусна града към 3:00 тази сутрин, в южна посока.
Не зная кога ще се върне, мадам. - Вероятно ще се върне вечерта.
Mоже би искате да закусите, да се поосвежите.
Бих пила едно кафе.
Имате ли стая за г-ца...? - Клементайн Картър.
Благодаря ви.
Хосефина да отнесе две кофи гореща вода, за да се изкъпе дамата.
Да, шерифе.
Tова е стаята на Док.
Стаята на Джон?
O, това е Джон с мустаци.
Той е добър хирург, нали?
Не бих могъл да знам, мадам.
Снимката ви е много хубава.
Добре, момчета, всички заедно.
Тумбстоун ви е благодарен за великолепното изпълнение.
Г-н кмете, трогнат съм от вашето признание.
Ето визитката ми. - Благодаря ви много.
Съжалявам, че ни напускате. Ето ви сметката.
Сметката.
Благодаря ви.
Великите души взаимно се издирват
търсейки преданост, и приятелство горещо.
Лека нощ, принце.
Сбогом. - Раздялата е сладка болка.
Ще желаете ли чаша бира, мадам? - Не, благодаря.
Търся д-р Джон Холидей.
Кой? - Д-р Джон Холидей.
Ами, ще видя дали мога да ви го намеря, мадам.
Благодаря.
Вървете надясно, мадам. - Благодаря.
Господа.
Здравей, Джон.
Клем!
Бих искал да ви запозная. Уайът Ърп, г-ца Клементайн Картър.
Вече се срещнахме. Добър вечер. - Здравейте, мадам. После ще се видим.
Нека да хапнем. - Защо пристигна?
Чудесно е да те видя отново, Джон.
Радваш ли се, че дойдох?
Пристигането ми те направи нещастен. - Бях на визитация.
Колко посещения на болни си направил, откакто напусна Бостън?
Как разбра, че съм тук? - Не съм разбрала.
Не беше лесно да те намеря.
От ранчо на ранчо, по миньорските градчета.
Няма по-голямо ласкателство от това, да те преследва жена.
Клем, трябва да си тръгнеш оттук. - Но аз не искам.
Tук не е място за такива като теб.
Че какво ми има, Джон?
Моля те да се върнеш вкъщи, Клем, към твоята среда.
Забрави за това...
Често ли се случва това на Джон?
Да, мадмоазел, всеки път е по-зле.
Ти си болен, Джон.
Още една причина да си тръгнеш. - Tова няма нищо общо.
Глупчо такъв. Все едно, че това би имало значение.
Казвам ти, че състоянието на здравето ми няма нищо общо с това.
Не ти вярвам, Джон.
Тогава ще ти кажа истината.
Мъжът, когото познаваше, вече го няма.
Няма и следа от него. Нищичко.
Ще те заведа обратно в хотела. - Моля те, Джон.
Не можеш да ме отпратиш просто така.
Можеш да избягаш от мен, но не и от себе си.
Сега разбирам, че не те е грижа дали си жив или мъртъв.
Защо се опитваш да се убиеш.
Грешиш, Джон, много грешиш.
Нямаш право да се самоунищожаваш.
Имаш много приятели вкъщи, които те обичат. И аз те обичам, Джон.
Един екипаж тръгва на сутринта, на изток.
Тръгни с него.
Ако не го направиш, аз ще си тръгна.
Много добре, Джон. Ще си тръгна.
Доктор Джон Холидей!
От твоята позиция, тенекиената значка, която носиш
не ти дава правото да си пъхаш носа в личните ми работи.
Какво те яде, Док?
Защо не ми каза, че г-ца Картър е тук?
Тя ти каза защо. Искаше да те изненада.
Дай ми чиста чаша, Мак.
Не започвай пак с уискито. - Дай ми чаша, Мак.
Аз ще ти сипя.
Док.
Tова ще те убие.
Защо не си ходиш.
Изреви си песничката и ме остави на мира.
Ще видя дали ще мога да докарам Док до леглото.
Довърши си вечерята.
Пийни му. - Не, благодаря, Док.
Казах да пиеш.
Благодаря не, тъкмо свърших с вечерята.
Виж, Док, не си пъхам носа в личните ти работи.
Но от моята позиция, човек понякога изминава дълъг път,
за да намери фина жена като г-ца Картър.
Или по-хубава, например.
И няма да намериш мъж, който не би си дал ризата на...
Шерифе. Говори достатъчно.
Както ти каза, Док.
И това не е твоя работа.
Продължавай така, и ще изхвърчиш от играта.
Току-що ми даде гениална идея, шерифе.
Време е да предизвикам съдбата.
Нека да видя...
Има ли някой тук, който да не ми харесва?
Tова е заблуда, Док.
В града вероятно има 50 типа, очакващи да те видят нафиркан,
за да те изтрещят.
Да си създадат велика биография.
Tова е оня, дето уби Док Холидей.
Maк, подай ми ръка и да го занесем до леглото.
Разбрано.
Нали не си мислиш, че това е... - Не, господине!
Новият стол ще дойде следващата седмица от Канзас Сити.
Хубаво, хубаво.
Божествен аромат, г-н Ърп.
Добре ли закуси? - Да, пълен тиган шунка с яйца.
Мислехме да вземем каруцата и да отидем до гроба на Джеймс.
Добра идея.
И аз мога да отида този следобед.
Ако не бяхме тук, кълна се, щяхме да сме си вкъщи в неделя сутрин.
Да, мама щеше да ни сапуниса вратовете.
Обзалагам се, че щеше да е така.
Може би.
Мога да се закълна, че почти усещам цъфтежа на "орловите нокти".
От мен идва.
Бръснарят ме напръска.
Добро утро. - Добро да е.
Господа, надявам се да дойдете в църквата днес.
Събираме дарения, за да достроим църквата.
Видяхте ли, че ще има параклис.
Параклис! Няма такова нещо. Ще си е нормална църква.
Това ли строят? Аз пък се чудех за какво са тези талпи.
Да, г-не. Покривът ще се прави следващата седмица.
Надявам се и вие ергените да дойдете. Ще е добре за танцовата забава.
Ами да, сестра ми още е мома.
Но е и страхотен танцьор.
Благодаря ви, г-не, но братята ми имат работа,
a аз трябва да дежуря в града.
Поддържането на реда също е важно. Хайде сестро, хубав ден.
Сигурно тук има доста добри хора. Просто още не сме ги срещнали.
Хайде, Морг, да тръгваме. Искам да се върна за танците.
Когато Док разбере, че си го фраснал вчера,
ще ти огъне значката около сърцето.
Аз съм Чиуауа.
Момичето на Док Холидей.
Искам само да видя, че си приготвяш багажа.
Спри да тряскаш вратите! Хората отдолу си изпускат чашите на пода...
Няма да я оставя. - Съжалявам, но не си чалнат, нали?
Не съм. Имам ли правото да се чална от нещо или от някого?
Тя си тръгва, Док, напуска града.
Щастлива си, нали?
Поне не съм тъжна.
Донеси ми...
Чиуауа, ще ходя до Мексико за седмица или 10 дни.
Докато ме няма, искам... - Защо не ме вземеш с теб?
Защо не?
Да си сложиш най-хубавата рокля.
Кралицата е мъртва, да живее кралицата.
O, Док!
Добро утро, г-це Картър. - Добро утро, г-н Ърп.
Тръгвате ли си? - Да, връщам се на изток.
Каретата за изток няма да тръгне до неделя по обяд.
Доста кратко посещение.
Някой пък си мислят, че се задържах доста дълго.
Не знам, мадам.
Но ако ме питате, предадохте се много лесно.
Шерифе, ако ме питате
не мисля, че знаете много за женската гордост.
Не, мадам, може и да не знам.
Момичета, да се върнете до неделя вечер.
Съжалявам за чантите ви. Не ги свалих долу.
Момичетата слагат обяд. - Господ да ги благослови.
Добро утро, г-це. Шерифе.
Джон Симпсън каза, че ще построи църква и го направи.
Това е първата църковна камбана, която чувам от месеци.
Харесва ми вашето градче сутрин, шерифе.
Въздухът е толкова чист и прозрачен.
Ухае на пустинни цветя.
Tова съм аз.
Бръснарят ме напръска.
Шерифе, мога ли да ви придружа?
Отивате на службата, нали?
Да, мадам.
Ще се радвам да ви заведа. - Благодаря ви.
Народе, обявявам първата църква в Тумбстоун
която още няма име, нито свещеник за тържествено осветена.
Не искам да се правя на свещеник
но съм изчел библията от корица до корица
и не открих нито една дума против танците.
Така че е време да му тропнем по едни проклети танци.
Ще танцувате ли с мен, мадам? - Благодаря.
Чакайте, момчета. Проклет да съм!
Да направим място за новия ни шериф и дамата му.
За Бога!
Шерифе, надявам се, че си колкото си добър с ножа,
...толкова добър си и като танцьор.
Простете, че нахълтвам на забавата ви, шерифе.
Всичко е наред. Седни при нас.
Клем, казах ти да си тръгнеш от Тумбстоун и да поемаш на изток.
Казах също, че ако не си тръгнеш, ще си тръгна аз.
Хей, Док!
За втори път от три дни
се опитваш да изхвърлиш някого от града.
Tова е моя работа. За това ми плащат.
Г-ца Картър или друг достоен гражданин
могат да останат колкото си искат.
Нещо се заприказвахме. Моят съвет е да си почистиш пистолета.
Tова е добър съвет.
Док е изчезнал.
Напуснал е града. Ще ходим до Мексико заедно.
Той ще се омъжи за мен. Е, и ти си тръгваш също!
Какво й става? - Обикновен пристъп на истерия.
O, това ли било? - Какво правиш?
Не е твоя работа. - Дръж се прилично. Махай се.
Няма да се махна, докато тя не напусне.
Искаш да те напляскам ли? - Махни си ръцете. Остави ме намира!
Какво знаеш за мен и Док?
Ще ходим до Мексико да се женим.
Докато г-ца Доярка не се влачи наоколо...
Откъде взе това?
Док ми го даде. Откъде си мислиш, че съм го взела?
Нали не ме лъжеш? - Защо да лъжа?
Той ми даде всичко свое. Пълна стая с вещи.
Заключвайте си вратата, г-це Картър.
Виж тази дивачка си остане в стаята и кажи на Върдж да дойде.
Какво става?
Док Холидей.
Къде е Холидей? - Дойде преди около половин час.
Взе си дисагите и една чанта със злато, след което се изнесе бързо.
Вие ли търсихте Док? - Аз.
Е, тръгнал си е натоварен със злато, яздейки въоръжен.
Напуснал е града? - За Тусон.
Ще ми закараш ли кобилата до затвора, Джес?
Разбира се.
Хей, ти! Уиски за момчетата ми.
Най-добре е да се пробваш на прохода Хуачука, Уайът. Успех!
Благодаря ти, Джес.
Преди колко време мина каретата?
Преди 15, 20 минути. - Беше ли там Док Холидей?
Да, и отиваше към града.
Имам нужда от свежи коне. Дай ми два, Джо.
Единият да е добър водач. - Разбрано, шерифе.
Tози изглежда добре.
Размърдай се!
Казах ти, че не съм по приказките, шерифе.
Сега ще се върнеш с мен в Тумбстоун, Док.
Съжалявам, но няма да се върна.
Е, в такъв случай, аз ще те върна.
Върви за пистолета си, шерифе.
Ти го каза, Док.
Кой е? - Шерифът.
Защо не отидеш сам да се гониш в градинката? За кого се мислиш?
Чиуауа, отвори вратата. - Док? Ти ли си, Док?
Казах да отвориш вратата. - Добре, Док. Ей сега.
Чиуауа!
Отваряй вратата преди да съм я разбил!
Добре, Док, само да се оправя.
Побързай де!
Чиуауа!
Влез, Док.
Чиуауа, защо си казала на шерифа, че съм ти дал това бижу?
Ами, ти ми го даде, Док. Не беше ли така?
Никога преди не съм виждал тази дрънкулка. Кой ти я даде?
Ти не си спомняш дори какво си ми подарявал.
Разбира се, че помня, а ти? - Кога?
Преди два или три дни, не помня точно.
Tова ще реши съдът. Обвинявам те в убийството на брат ми Джеймс.
Той се шегува. - Не се шегувам.
Беше откраднато, в нощта когато го застреляха в гърба.
Още ли настояваш, че аз съм ти го дал?
Не, разбира се, че не. - Тогава кой ти го даде?
Не съм доносница, Док. - Да си вървим Док.
Е, нали ми каза да си дрънкам тъпите песни другаде.
Така че дойдох тук и се наревах.
Някой почука на вратата и
аз си помислих, че си ти.
Отворих врата и
видях Били Клентън.
Били Клентън! Да го хванем, Върдж.
Какво е станало? - Имаше стрелба. Останете отвън.
Тишина!
Лошо са я ранили.
Кмете, прати някого до Хуачука, за военния лекар.
Трябва да се оперира незабавно. - Tова ще отнеме 5 или 6 часа, Док.
Нали си доктор? - Доктор!
Moрг, доведи г-ца Картър. Тя ще му помага.
Кажи й да отиде до стаята и да вземе докторската чанта.
Maк! Почистете с Бък салона.
Съберете няколко маси и ги осветете добре.
Док, ти ще трябва да оперираш.
Пусни и краката, Хърби. - Побързай, Док.
Maк, лампите. Ето тук.
Док е тук, скъпа. Тя е толкова смела.
Съжалявам, Док.
Още ли си побъркан? - Не, скъпа.
Виж, нямам никаква упойка
а това ще те реже като бръснач.
Викай, крещи, реви. Каквото пожелаеш.
Кажи ми като си готова.
Захапи го здраво.
O, майко!
Ето, скъпа, Док ще ти помогне.
Търся брат ви, Били Клентън.
Той е ето там, г-н Ърп.
Mоето момче Били.
Застрелян по улиците на Тумбстоун.
Убит.
Зле е да се свърши по този начин, г-н Клентън.
Качвайте се.
Здрасти, Док. - Ти си добре.
Беше много смела.
Добре, качете я внимателно горе.
Док... всъщност, докторе...
Ще я закарам в моята къща и ще се грижа за него.
Мога ли, шерифе? - Разбира се.
Доктор Холидей.
Благодаря.
Ужасно съм горда с теб, Джон.
Благодаря, Клем. Тя беше много смела.
Maк, бил ли си някога влюбен?
Не, през целия си живот съм бил барман.
Шерифе, ще те чакаме край O. K. Корал.
Шерифе!
Е, и Клентънови са там. Здраво са се окопали.
Бихме искали да ни водиш.
Ние не сме бойци, но искаме да ти помогнем.
Благодаря ви, но това са си семейни работи.
Какво значение има? Неопитни ли са за битка?
Tе ще дойдат.
По-леко с пиенето, синко.
Как е Чиуауа?
Тя умря.
"Доктор" Джон Холидей!
Кога започваме.
По изгрев.
Слънцето изгря, Айк! Фин! Сам!
Слънцето се показа, шерифе.
Всичко ли е готово? - Да.
Да вървим.
Ето ги, идват!
И Док Холидей е с тях.
Изчакайте ги докато дойдат по-близо, глупаци.
Фин, прикривай брат си.
Добро утро, г-н Клентън.
Да си поговорим. - Айк!
Добре, сега. Елате само вие.
Дошъл съм със заповед за вас и вашите синове.
Обвинени сте в убийството на Джеймс и Върджил Ърп.
Има и обвинение за кражба на добитък.
Давам ви възможност да се предадете на властите.
Добре, ела тук, шерифе, и си дай заповедта.
Кой от вас уби Джеймс?
Аз и момчетата ми.
Тогава ще трябва да ви убия.
Хвърли си пищова, старче, и излез навън.
Mоите момчета. Айк. Сам. Фин. Били!
Мъртви са. - Не мога да те убия.
Надявам се да живееш до сто години.
Да почувстваш това, което е почувствал баща ми.
Сега се махай от града.
Уайът.
Док? - Да.
Сбогом, мадам. Много се радвам, че се запознахме.
Давайте, кончета.
Имаше толкова много неща, които исках да ви кажа
сега вече не изглеждат подходящи.
Да, мадам, аз...
Да, зная.
Кметът каза, че може и да останете тук още.
Mоже да им помогнете да тръгне училището.
Да, аз ще съм новата учителка.
Е, това е чудесно, мадам.
Аз и Морг ще отидем да видим татко. Да му кажем какво е станало.
Пак ще дойда на изток. Да докарам добитък.
Ще остана тук за малко.
Ще минете ли и през училището? - Да, мадам, определено ще мина.
Сбогом, мадам. - Сбогом.
Maдам, много ми хареса името ви.
Клементайн.
YORD68