www.titlovi.com
"Ono to daje svetlost mora izdrati izgaranje"
ĐĐłĐťĐ°ŃĐ°Đ˛Đ°ŃŃĐľ ŃĐ˛ĐžŃ ĐżŃĐžĐ¸ĐˇĐ˛ĐžĐ´ Đ¸ĐťĐ¸ ĐźĐ°ŃĐşŃ ĐşĐžĐ´ Đ˝Đ°Ń; ĐşĐžĐ˝ŃĐ°ĐşŃĐ¸ŃĐ°ŃŃĐľ www.OpenSubtitles.org
ta je cilj ivota?
Stvoriti sopstvenu duu
Za mene su filmovi umetnost,
vie od industrije.
I predstavljaju potragu za ljudskom duom
kao slikarstvo, knjievnost i poezija.
To su filmovi za mene.
Ja sam eleo da napravim film
koji će korisnicima LSD-a tog vremena
omogućiti halucinacije bez uzimanja te droge
eleo sam izazovem efekat droge, ali bez uzimanja iste.
Taj film je trebao da promeni percepciju gledaoca.
Moja ambicija oko Dine je bila ogromna.
Dakle, ono to mi je bio cilj je da stvorim proroka.
eleo sam da stvorim PROROKA
da promenim razmiljanja mladih na celom svetu
Za mene je Dina predstavljala dolazak boga
Umetničkog, filmskog boga.
Za mene to nije bio samo film
već neto mnogo vie od toga
eleo sam da stvorim neto sveto
nezavisno, neto sa novim pogledima.
Da pokrenem razmiljanja.
Jer sam se tada osećao kao u zatvoru
Moj ego, moj intelekt, hteo sam da se otvorim
Tada sam započeo moju borbu da napravim DINU.
DINA HODOROVSKOG
Morali ste da budete malo ludi da bi to učinili.
Ne moete stvoriti remek-delo a da niste ludi.
Pink Flojd?
Salvador Dali?
Ili Orson Vels i ostali?
Moda je Dina imala previe ludosti?
Ali film koji ne nosi malo ludila ne moe osvojiti celi svet.
Bio sam u Parizu sa svojom enom u domu Hodorovskog na večeri,
i kasno uveče me je pitao da li elim da vidim Dinu?
A ja sam rekao da nisam znao da ju je snimio.
A on je rekao da jeste.
Zatim je doneo čuvenu knjigu od koje su ostala samo dva primerka u čitavom svemiru
Pridruio sam mu se
i on mi je dugo objanjavao svoja razmiljanja i ideje.
Zatim sam čuo koju ekipu je okupio da bi napravio taj film.
Sedeo sam sa njim do 2 ujutro, gledao knjigu
gledao slike i sluao Hodorovskog koji mi prepričava svaku scenu.
Na neki način ja sam jedina osoba koja je "pogledala" njegov film.
Ja sam jedini posmatrač njegovog filma.
I moram da vam kaem...
Film je neverovatan.
Dina je verovatno najveći film koji nikada nije snimljen.
Uticao je na nas i uticaće i na sledeće generacije
uprkos činjenici da ne postoji, da ga ne moemo iznajmiti niti pogledati.
ta bi se desilo da je prvi film tog tipa bila Dina a ne Zvezdani ratovi?
To bi promenilo celu koncepciju visokobudetnih blokbastera.
Postoji otrcana fraza da su neki filmovi bili ispred svog vremena.
Mislim da Dina Hodorovskog bila u bukvalnom smislu film ispred svog vremena.
Ne mislim da je u istoriji filmova
postojao film koji je otiao toliko daleko a zavrio je nesnimljen.
Postao je neki drugi film, poto film koji je na kraju napravljen
nema nikakve veze sa nae dve i po godine rada.
Da je Dina Hodorovskog bila napravljena
bila bi veća od Odiseje u svemiru.
Bila je preodređena da bude najveće dostignuće u naučnoj fantastici,
a zatim se sve rasprilo u svemir u vidu milijardu tamnih delića.
U početku sam radio u pozoritu.
U Meksiku sam uradio stotinu pozorinih komada.
Za deset godina sam stvorio pozorite avangarde.
Komadi Joneska, Beketa, Strindberga.
Moderne adaptacije ekspira. To sam radio.
Jednog dana ću napraviti film.
Na samom početku njegove filmske karijere je izluđivao ljude.
Njegov prvi film Fando i Lis je imao svoju premijeru na festivalu u Akapulku
i doveo je do ogromnih nereda, mislim ljudi su poludeli i bili su toliko prsli
da je Meksiko zabranio prikazivanje filma.
Kada sam počeo da snimam filmove bio sam poput device.
Nisam bio tehnički podučen.
Nisam znao sta je to objektiv, ta predstavljaju cifre, nisam znao.
Snimili smo Fando i Lis krijući se od filmskih sindikata.
U Meksiku, mladi reditelj nije mogao da uradi film bez dozvole sindikata starijih reditelja.
Rekao sam: "Zato mi je potrebna dozvola da bi stvarao umetnost?"
Umetnik mora da bude nezavisan! Uradiću svoj film!
To je kasnije dovelo do velikog skandala, ne?
Unitio sam sve sindikate. Učinio sam to!
Proirivao sam svest filmske industrije.
Budite spremni da doivite najveće ivotno iskustvo.
El Topo je čudesan i grozan
On je nasilan
El Topo je vie od spektakla
On je iskustvo za ceo ivot.
El Topo je zaista bio začetnik ponoćnog bioskopa.
Prvi kultni film koji se prikazivao isključivo u ponoćnom terminu
i privlačio je publiku koja je volela kultne filmove.
Ono to smatran neverovatnim za El Topa je to je to njegov prvi pravi film,
a u njemu Hodorovski producira, reira i igra glavnu ulogu,
a to mu daje besmrtnu crtu.
"Yo soy un Dios"
"Ja sam Bog!"
Bio sam upoznat sa andergraund bioskopima u Nju Jorku
i nakon to smo se okuraili da film distribuiramo u Francuskoj,
a tako revolucionaran film je doiveo veliki uspeh,
prirodno je da se rodilo prijateljstvo između Alehandra i mene.
Zahvaljujući uspehu El Topa dobio sam milion dolara da snimim Svetu Planinu.
Radio sam sve to sam hteo.
Nisam imao producenta, kritičara, nikog da se kači sa mnom.
Radio sam ta sam hteo i od toga je nastala Sveta planina.
Sveta planina je zaista neverovatan film.
On je poput umetničkog dela koje je dolo iz paralelnog sveta,
iz totalno druge vizije filmske industrije u kojoj ne postoje ograničenja.
Dao sam film producentu Mielu Sedu-u iz Francuske.
I gle iznenađenja, u Evropi je privukao veliki broj ljudi.
Davao se irom zemlje.
Te godine u Italiji je bio najpopularniji film iza Dejmsa Bonda.
Sveta Planina je bila neverovatna.
Tako su rasle moje ambicije.
Miel Sedu me je pozvao iz Pariza i rekao:
"Sveta planina je uspena. elim da napravim novi film sa tobom."
"Uradi ta god eli!"
Ja nikada nisam napravio film ili posao ukoliko nisam video neto vie u tome.
Odnos između dva ljudska bića je ono to pravi razliku.
Rekao je: "elim da ti produciram bilo ta."
"ta elis da snimi?"
Rekao sam: "Dinu!"
A on je odgovorio: "U redu".
Zato? Zato to je to bila prelepa knjiga naučne fantastike.
Predstavljala je bibliju naučne fantastike za sve najveće poklonike.
Zato to je knjiga doivela izdavački uspeh irom sveta
i mogli ste je naći u svakoj zemlji.
Tada nisam pročitao Dinu, ali sam imao prijatelja koji mi je rekao da je fantastična.
Ne znam zato sam rekao Dina, mogao sam da kaem Don Kihot,
mogao sam da kaem Hamlet. Ni sam ne znam.
Rekao sam Dina.
Dina je svemirski ep koji se fokusira na planetu Arakis
pustinjsku planetu na kojoj se nalazi Začin Melan.
To je droga koja proiruje svest i jedna je od najvanijih roba u svemiru.
To Dinu čini strateki vanom planetom. Neto poput galaktičke verzije Afganistana.
Pol Atreid je mladi plemić koji je prognan
i on pokreće ustanak starosedelaca Arakisa zvanih Slobodnjaci
da bi preoteli planetu od zlih Harkonena i da bi vratili narodu kontrolu nad Začinom.
Pa naravno. Ideja o supstanci čijim konzumiranjem vam se otvara prostor i vreme je bila idealna za to doba.
To je čudan Holivudski film. Najčudnija ideja u koju se Holivud ikada upleo.
Holivud nam je besplatno dao pravo na film.
prikriveno nam se podsmevao,
verujući da mi nećemo moći da izvedemo takav poduhvat.
Napisati scenario je bio ogroman poduhvat.
Miel Sedu me je doveo u Francusku.
Iznajmio je dvorac, veliki dvorac koji je bio preodređen samo za rad na Dini.
Frenk Herbert je stvorio svet Dine,
ali nikada nije rekao konkretno ta on predstavlja.
A vi pred sobom imate stotine stranica literature
iz kojih treba da otkrijete uz veliki trud
koja je radnja knjige.
Mogu je uporediti sa delima Prusta iz Francuske literature.
Veoma je doslovna, to je odlična knjievnost.
Posle prvih 100 stranica nita vam nije jasno.
Vidite samo nagovetaje.
Pretočiti knjigu u film je izuzetno teko.
Morate stvoriti novi svet, vizuelni svet.
To nije knjievni, zvučni svet.
Stalno sam u najmanjim detaljima pokuavao da nađem duhovno značenje neke scene.
Imao sam moj scenario.
Morao sam da nađem ratnike.
Ratnike koji će to napraviti.
Svaka osoba koja će raditi na ovom filmu će biti duhovni ratnik.
Naći ću najbolje.
Njegov genijalni potez je to je napravio knjigu snimanja sa Mebijusom.
Bio sam naao strip koji se zvao Poručnik Bluberi.
Vestern koji je nacrtao iro.
Zaključio sam da je on moja iva kamera.
Ko je on?
iro je bio fantastičan crtač figura. On je mogao da nacrta bilo ta.
iro je verovatno bio najpoznatiji i najtalentovaniji crtač stripa u Francuskoj.
To je osoba koja mi je potrebna.
Ali gde da je nađem? Gde?
U to vreme nije postojao internet da lako nađemo nekog.
Morao sam da nađem tu osobu.
Otiao sam da vidim mog reklamnog agenta,
i igrom slučaja on je bio tamo.
Bio je tamo.
Rekao je: "Ja sam Mebijus."
"Kada crtam naučnu fantastiku, onda nisam iro, nego Mebijus."
A ja sam mu rekao: "Ti si prava osoba. Pođi sa mnom!"
Skicu po skicu ja sam snimao film.
Bilo mi je potrebno 3000 skica.
Tačke gledita. Pokreti kamere.
Dijalog. Odnos između likova.
Koristio sam Mebijusa kao kameru.
Uzeo bi Mebijusa i rekao: "Sada nastavi."
"Sada putuj."
"Sada napravi krupni plan".
Imao sam Mebijusa koji je bio genije. Bio je genije.
Jer nije bio samo umetnik sa neverovatnim mogućnostima,
već je bio i veoma brz.
Bio je nadčovek, Veoma brz, neverovatan.
Mogao sam da snimam.
Svaki dan smo započinjali snimanje.
U 8 bi se nali, izvrili sve pripreme i mislim da bi u pola 10 počeli.
Pravio sam film od crtea.
"Suprotni ugao. Raban nadgleda nebo."
"Pol prima silan udarac".
Opisao sam mu ta elim to se tiče kostima.
A on bi odmah brrrrr...
Bre od komjutera. Bio je neverovatan.
Sve je bilo magično dok smo radili na ovom filmu. Ba sve.
"Scena broj 1 - Prelaz kroz galaksiju"
Dina, moja Dina počinje irokim kadrom.
Divim se irokom kadru iz Dodira zla Orsona Velsa.
Kamera samo ide, prelazi na ulicu, ide.
To je fantastičan veliki iroki kadar.
irokim kadrom sam eleo da započnem Dinu.
Boljim od onog koji je uradio Orson Vels.
eleo sam da idem najdalje.
Kadar prelazi preko celog svemira.
Idete tamo i prelazite celu galaksiju, celu galaksiju.
I u tom prolasku vidite piratski svemirski brod koji
pljačka konvoj sa začinom, na primer. Bitke. A zatim idete dalje i dalje....
To je iroki kadar. "Pribliava se galaksija."
"Blie"
"Dublje u galaksiju - Čista belina"
"Milioni zvezda - Bljesak svetla i boja - Prelazi dalje u..."
"...i leevi vercera su na začinu."
"Kraj kadra"
Videvi neke od skica i znajući ta je hteo da postigne, stvarno ne znam kako bi to uspeo 1975.
Njegova vizija filma je bila toliko velika, iznad svega to je neko snimao u to vreme.
Setite se sa čime Dord Lukas mučio da bi napravio 1977. Zvezdane ratove,
a zatim nekoliko godina pre toga imate Hodorovskog koji je pokuavao neto
to Lukas nije pokuavao ni u novijoj triologiji Zvezdanih ratova.
Mislim, taj film je ogroman.
Morali smo da nađemo osobu koja će raditi specijalne efekte.
Rekao sam: "Mebijuse, ja ću odleteti u Kaliforniju u Los Andjeles,"
"da se susretnem sa Daglasom Trumbulom."
U to vreme u ranim 70-tim, Daglas je bio najbolji čovek za specijalne efekte
i svu su bili upoznati sa njegovim radom na Odiseji u svemiru.
Bio je veoma potovana, veoma vana ličnost.
Primio me je. Bio je zainteresovan. Posao je bio u pitanju.
Tiina.
Dakle... otili smo da se vidimo sa Trumbulom, ali je on sebi davao tako veliki značaj.
Dok smo razgovarali on se javio na telefon 40 puta. 40 puta se javio.
Bio je veoma sujetan dok je pričao o sebi.
On je bio veliki tehničar, ali za mene nije bio duhovna osoba.
On nije mogao da ima neto sa stvaranjem filma-proroka.
On bi napravio samo tehnički film, zar ne?
Trumbul je imao preciziran način na koji je hteo da radi, a Kjubrik mu je dao odreene ruke do određenih granica,
a reditelji koji su voleli da vie utiču na vizuelni izgled bi bili zgroeni tim njegovim načinom rada.
A zatim sam rekao: "Ja ne mogu da radim sa vama."
Zatim smo izali napolje.
Mebijus je bio okiran i rekao je: "Kako moe da odbije najvećeg
tehničara u Holivudu?"
Odgovorio sam: "Pa eto tako."
Nemam koristi od njega. On nije moj duhovni ratnik.
Zatim smo hodali ulicama Holivuda.
Tu je bio jedan mali bioskop u kome se prikazivao SF film, Mračna zvezda.
Kada sam pogledao film rekao sam: "To je prava osoba!"
O'Banon.
Potraićemo ovu osobu. To je prava osoba.
Den je bio iz seoskog dela Misurija i nije imao telefon do 10-te godine.
Čitao je priče Marka Tvena i nije znao da su to stare priče.
Mislio je da su to savremene priče.
On je bio kao čovek van savremenih tokova ali ga je privlačila naučna fantastika.
Za mene je umetnost bitnija od tehnike.
To je pruao O'Banon.
Glas Dena O'Banona: Mislio sam da sam bio spreman za njega,
imao sam jasnu sliku kako sam ga zamiljao,
kao veoma učenog ludaka i ja sam se čeličio za intervju sa njim.
U El Topu je imao dugacku kosu, dlakava ramena i bradu i bio je kao pomamljeni ludak.
Glumeo je u svojim filmovima. A zatim me je dočekao na vratima
taj armantni Evropljanin, dentlmen, uredno obrijan sa modernom frizurom.
Izvadio je iz svoje torbe parče presavijenih novina. "Ovo je specijalna marihuana." rekao je.
"Čoveče!"
Sećam se da sam bio sve oputeniji i da sam ga gledao pravo u oči, kada odjednom...
na zavretku rečenice je rekao: "Ovako!"
Bum! Iz njegovog lica su počele da zrače te linije i are koje su nastavile
da se stvaraju oko njegove glave, poput krunog svetlucajućeg kaleidiskopa
sa njegovom glavom u centru, njegovim očima uprtim u moje dok cela soba nestaje.
Zatim se skroz opustio, sva njegova obeleja lica, oči koje su urile u moje nekako neprirodno.
Dejstvo je počelo da poputa. Na njegovom licu je bio osmeh i ono se vratilo 20 godina unazad.
Efekat halucinacije i mentalni efekat su naprosto prsnuli kao balon.
A ja sam bio potpuno zaslepljen. Oamućen tim iskustvom.
"elim da radi specijalne efekte" rekao je.
Rekao sam: "U redu! Nego ta!" On je rekao: "Dobro".
Nikada neću zaboraviti njegove reči. Rekao je: "Prodaj sve to ima i dodji u Pariz. Promeniću ti ivot."
Onda je on doao u Pariz. I tako sam imao dva ratnika, Mebijusa i O'Banona.
Morao sam da nađem ostale.
Prvi glumac je bio otac, vojvoda Leto.
Dejvid Karadin je bio zvezda veoma popularne serije u kojoj je bio ratnik
podučavan od strane učitelja borilačkih vetina sa Istoka.
U njoj se video uticaj El Topa.
Zatim je Karadin doao do mene kada je doznao da ga traim, doao je trčeći.
Čekao sam ga u hotelskoj sobi u Los Andjelesu.
Kupio sam vitamin E. Ovoliko otprilike. Pola kile.
Da bi uzimao jednu pilulu dnevno da bi dobio snagu.
Karadin je doao u moju sobu i prvo to je video je bila činija vitamina E.
Uzviknuo je: "Oh, E vitamin!"
Popio je sve moje tablete vitamina E! Kao da je čudoviste! Vredne 60 dolara!
Pa, to je bio dobar početak.
Rekao sam: "Mi moramo da sarađujemo! Ti si osoba koju traim!"
eleo sam muzičku grupu za svaku planetu.
Pink Flojd. Oni ce napisati muziku za Leta.
Izdali su album Dark side of the moon. Za mene to je bilo ljudsko biće, taj mesec.
Jedna strana sjajna, svetla. A druga strana je tamna, nesvesna, misteriozna, duboka.
To smo odlučili tokom susreta. "Pink Flojd?" Gibon je rekao: "U redu idemo po njih!"
Pozvao je njihovog agenta i pitao kada mogu da se sretnu.
Jednog dana smo otili u London.
Upravo su radili miksovanje zvuka na Dark side of the moon u čuvenom studiju Ebi Roud.
I sećam se, doli smo tamo a oni su bili veoma nedrueljubivi.
Prave "pop zvezde". Veoma udaljeni.
Oni su jeli. Hamburgere. Četri momka su jela hamburgere.
Rekao sam "Zdravo", a oni "Zdravo!"
I nita, nisam mogao da pričam jer su jeli.
Odjednom je odo... mi smo ga zvali odo... rekao: "Neću. Mnogo me nerviraju. Idemo!"
Počeo sam da ih provociram. "Kako ne razumete da vam ja nudim..."
"da radite na najvanijem filmu u istoriji čovečanstva!"
"Promenićemo svet! A vi jedete... Big mekove. Kako to?"
Zatim su prestali da jedu i popričali su sa mnom.
Nakon toga sve je ilo kao kako treba. Veoma, veoma dobro.
Pričali smo o tome da napravimo veliki album sa muzikom iz Dine.
Bilo bi fantasticno, zar ne?
Scena 10 - Polovo začeće
U mojoj verziji, vojvoda Leto je kastriran.
Pa kako će onda imati sina?
Njegova ena je neverovatna ena, mudra zena...
Vojvoda će se zaljubiti , kosmičkom ljubavlju kada vidi tu enu.
A kako će imati dete?
Ona ce uzeti kap njegove krvi i promeniti je u spermu,
a zatim bi smo videli kako ta kap krvi ulazu u vaginu, u matericu
pratili bi smo tu kap, koja ulazi u jajnike i tamo se raspruje.
Zatrudnela je od kapi krvi. To sam zamislio.
Dobili bi smo sina koji nije rezultat seksualnog zadovoljstva,
nego duhovnog zadovoljstva.
Iz te duhovne ljubavi nastaće Pol. Pol je mladi dečak...
ali on nije običan dečak. On je mutant. Ima veliku duu i snagu...
"Pol lebdi"
Gde da nađem tog momka? Moj sin.
"Danas si napunio 7 godina. Sada si čovek."
"Zakopaj svoju prvu igračku i sliku svoje majke."
Radio sam sa njim na El Topu, a sada je imao 12 godina,
"Ti će biti Pol, ali se mora istrenirati da bude ratnik."
Jednog dana je rekao: "Snimamo Dinu, a elim da ti igra ulogu Pola."
"Moraće da se pripremi"
Obučiću moga sina za ulogu kao to bi vojvoda Leto pripremio svog.
"Moraće da naučis karate, da radi akrobacije, moraće mnogo da razvije svoj um..."
Hteo je da se stvarno uivim u lik.
Naao sam mu učitelja. Veoma snanu osobu. an Pjer Vinjo-a.
Vinjo: Kada smo započeli imao je 12 godina.
Trenirao sam ga karate, diu-ditsu. Japanski stil.
To su sve ruka-noga tehnike, poluge, ubodi na podu, stojeći ubodi,
kombinacija karatea, duda, ajkidoa i atemi-ditsa.
Naučio je kao da se bori uz pomoć ruku, sa noem, sa mačem. Sve je to naučio.
Bio je spreman da bude "pravi" Pol.
Trenirao sam Brontisa 6 sati dnevno, sedam dana nedeljno pune dve godine.
To je bilo bolno, an Pjer nije imao milosti. Ne stvarno, ne zezam se, nije imao milosti.
Svi mi govore: "ta si to učinio?"
"Zato si pokuavao da promeni razmiljanje deteta i da od njega napravi dominantnu osobu?"
Odgovorio sam: "Nije tako, ja sve to radim u slubi stvaranja filma."
Otvorio sam njegov um. To sam radio. Ne znam da li sam promenio njegov ivot.
Sada razmiljam zato sam to uradio? rtvovao sam svoga sina.
Ali u to vreme bio sam spreman da odsečem sebi ruke da bi snimio taj film, stvarno sam bio spreman.
Verovao sam da pravim film koji će promeniti shvatanja mladih.
To je bio sveti film. Morate se rtvovati.
Bio sam spreman i da umrem zbog toga.
Alehandro je poput diktatora ili lidera kulta dok je sakupljao svoju vojsku oko sebe,
genijalno je nalazio te ljude, birao je ba prave osobe koje bi dizajnirale
svemirske brodove, kostime, celokupni dizajn njegovog sveta.
Iskorićavao je celokupni potencijal naučne fantastike.
Za mene, naučna fantastika je poput velikog pozorita, veliko umetničko delo.
Svaki svemirski brod je poput ivog bića, poput insekta, poput predivne ptice.
Takav svemirski brod sam hteo.
Znao sam Fosa po koricama knjiga SF romana.
To su bili brodovi sa duom, poput ivih bića. To mora da uradi Kris Fos.
Kontaktirala me je kompanija zvana Camera One, rekli su da prave film u Francuskoj.
Videli smo vae radove u jednoj knjiari u Parizu. Da li bi doli da popričamo i da vidimo
da li moemo da sarađujemo. Na osnovu toga sam otiao u Pariz.
Dakle tamo sam, sve to sam znao je da ostajem preko noći, a zatim sam upoznat sa Alehandrom.
Imao sam pred sobom čudnog čoveka. Prvo je počeo da pretura po mojim torbama.
Izbacivao je razne stvari napolje. Zatim je shvatio da su to moje torbe,
a ne torbe njegove devojke. Nismo imali ba lep prvi susret.
Zatim su me uputili da pogledam njegov film. Potpuno sam sam gledao najčudniji film na svetu.
A u filmu imamo tog momka koji je israo zlatno govno.
"Ti si izmet. Moe sebe promeniti u zlato."
I to je bilo moje upoznavanje sa njegovom okolinom.
I predpostavljam da je Alehandro već imao neku vrstu privlačnosti, enigme.
Na to sam gledao sa čuđenjem, a onu su rekli da ostanem, da ivim tamo, da budem jedan od njih.
U osnovi bio sam dovučen u Pariz i počeo sam da upoznajem njegov način ivota.
To je bilo za pamćenje.
Denu se sviđao Pariz. Kada je prvi put stigao učinio mu se zgrčen i mali.
I nije ga razumeo. Bio je veoma visok za Francusku. Ali svidela mu se.
Pa pisao mi je ljubavna pisma, a takođe i pisma sa zapaanjima.
Evo jednog od 10. septembra 1975. Pie: "aljem ti fotokopiju prvih"
"skica nekih vozila iz filma. Imamo dva umetnika: Francuza iroa i Engleza Fosa."
"Ovaj drugi je radio strip crtee za omote knjiga pre nego sto je doao da radi na Dini."
"Obojica su mladi. Kao to sam spomenuo svi su ovde vrlo mladi."
"Hodorovski je najstariji sa 46 godina."
U to vreme bio sam poput proroka, prosvetljen.
Dao sam im osećaj da ne stvaraju samo film. Nego da stvaraju i neto vano za ljudski rod.
Imali su zadatak. Oni su ratnici.
Alehandro je bio poput gurua. Stalno bi vas motivisao.
I danas mislim tako. Tada sam uradio neke od mojih najneobičnijih slika.
Veoma sam ponosan na njih. Davao mi je veliku podrku.
"Piratski svemirski broj" Srte Krisa Fosa
Alehandro me je tako jako motivisao da sam radio cele vikende samo da zavrim slike.
Sećam se da sam zavravao taj piratski broj preko vikenda.
Brod je bio smrtno pogođen i sav taj začin je curio iz njega.
I bio je kamufliran tako da se slae sa asteroidom.
Izgledom je podsećao na ribu. Potpuno miran. Niko nije mogao da ga vidi.
Veoma jasno sam to doiveo, mislite da gledate u stenu ispod mora i iznenada
se neto pomera. Shvatate da je u pitanju delo čoveka.
Jos uvek nisam pročitao knjigu. Nemam pojma koja je radnja.
Sve je nastalo od Alehandra i scenarija. Tako da to se mene tiče,
Dina je ono to mi je Alehandro rekao da jeste.
U sutini nije vam ni bio potreban scenario, nego bi ste seli sa Alehandrom,
a on bi vam ispričao priču, znate. On bi izabrao reči, rekao bi
sada se radnja deava u tom predelu, imali smo sve te scene u pustinji,
vrućina bi bila toliko jaka, ali nebo bi bilo plavo, jako plavo.
"Scena 24 - Spasavanje od crva"
I Isuse, vi bi i bili tamo.
Alehandro je imao vrlo jasne ideje. Kao da stvara za pozorite.
"Ovo su carski vojnici Sardaukari, oni su ovakvi, ovakva je muzika za njih..."
To je bilo predivno od njega, on bi vas na neki način motivisao,
a onda bi vas ostavio da stvorite svoje viđenje toga.
Tragao sam za zrakom genija u svakoj osobi.
Sa ogromnim potovanjem.
"Hranio" sam ih svaki dan sa ciljem da ih oslobodim, da prue najbolje to mogu.
Na drugim filmovima bi vas ostavili da sami smiljate.
Ponekad pomislite da i nisu zainteresovanu za ono to radite.
A onda je doao Alehandro koji je bio veoma strastven sto se tiče projekta.
Svako jutro bi davao veliki govor kao trener fudbalera ili ragbista,
govor upućen igračima.
Svako jutro bi imao obraćanje. Sa ciljem: "Uradite to, morate, stvarno, zato to je vano."
"Careva palata - skica Krisa Fosa"
Ja sam ustvari hteo da budem arhitekta, taj uticaj se vidi u skici carske palate.
Mogli bi stvarno da je sagradite.
Sve to sam dizajnirao bi se moglo sagraditi. Tu su detalji, imate zidove koji isputaju vodu
veoma stilizovano. Dizajnirao sam to znajući kako oni nameravaju da izgrade kulise.
Govorio sam: "Alehandro, ovo ćemo načiniti od fiberglasa, kalup će biti ovakav..."
Tačno sam znao kako da to napravim i da dobijemo eljeni efekat.
U to vreme ja sam zavodio Dalija zato to sam hteo da glumi ludog cara galaksije.
Nama se Dali činio kao jedini koji moe da glumi tu ulogu, s obzirom na njegov izuzetan talenat,
njegov način govora i rečenice koje je koristio.
"Niko ne moe razumeti Dalija, jer ja, nikada ne razumem svoj rad."
"Nikada Dali ne razume Dalijevu sliku, jer Dali samo stvara zagonetke."
Dali je bio neto specijalno, zar ne?
Prvi put smo otili u Nju Jork sa Mielom Seduom.
Otili smo u hotel Sejnt Regis zato to se dopadao Mielu Sedou.
Doznali smo da je Dali odseo u istom hotelu. Čudnim okolnostima.
Čitao sam knjigu o Tarotu. Iscepao sam stranu gde je bila karta obeenog čoveka...
Napisao sam: "elim da vas vidim zato to hoću da snimam film sa vama."
To mu se dopalo. Da dobije tu vrstu pozivnice. Odgovorio je da pristaje da me vidi.
Rekao je da će me čekati u baru.
Bar je imao 6 metara dugačku sliku, pre-Rafaelističku na kojoj je bio kralj i plemići koji su imali izraze lica
kao da kriju neto. Dali mi je rekao: "Volim da budem ovde jer imaju 6 metarsku sliku..."
"posvećenu prdeu."
Onda mi je Dali rekao da će razmisliti o ponudi pa ćemo se ponovo sresti u Parizu.
U Parizu je na Jelisejskim poljima bio jedan veoma otmen restoran,
gde se on naao sa svojom svitom. 12 ljudi je bilo sa njim.
"Sedni. elim da te neto pitam." -"ta, gospodine Dali?"
-"Kada smo bili mladi, Pikaso i ja smo odlazili na plau".
"i kad bi izali iz kola u pesku bi uvek pronali sat."
Sat.
"Da li i ti u svom ivotu, nalazi sat u pesku?"
ta sam mogao odgovoriti? Bilo je veoma iznenada, a 12 ljudi je čekalo moj odgovor.
Da sam odgovorio da stalno nalazim satove ispao bi sujetan. Smean.
Da sam rekao da ih uopte ne nalazim izgledao bi kao neki jadnik.
Odjedanput sam rekao: "Ja nikada ne nalazim satove, ali ih stalno gubim."
"U redu", rekao je. "Čekam te u Barseloni!"
To je bila igra.
Osim toga, Daliju se dopadalo to je Hodorovski bio sledbenik nadrealizma.
Međusobno su igrali igru. Ko će od njih pobediti?
Dali se tada prvi put druio sa Amandom Lir, tom čudnom seksi osobom.
Niko nije znao da li je Amanda muko ili ensko, jedna totalno neverovatna ličnost.
Neka vrsta pesničke muze.
Kad god bi neko poput Hodorovskog doao, misli bi mu bile podeljene.
Bilo je tu potovanja, naravno, to se tiče rada, ali i pomalo ljubomore.
Morali ste da ga pripitomite da bi ga sreli, a i da on pripitomi vas sa druge strane.
Naterao bi vas da svaki put prolazite kroz takav prijem.
Naravno, Dali nije imao pojma ta je to Dina. Nikada nije pročitao knjigu. Nije znao Frenka Herberta.
Ja sam ga malo uputila, jer volim Herberta i Dinu. Rekla sam mu da je to odličan roman, ne samo SF.
Ima u njemu i filozofije. Shvatila sam da se zainteresovao.
Amanda je bila dobra prema meni. Postala je moj saveznik, jer sam joj obećao ulogu princeze Irulan.
Da, da, to je bilo histerično iskustvo. Dali je zahtevao da ja glumim princezu.
Pogledali su me i i pitali da li sam glumica? On bi rekao: "Ma moe to ona ne brinite."
Rekla mi je da pripazim, jer je Dali destruktivan. Ukoliko pristane da glumi, učiniće sve da uniti film.
Dali bi traio helikopter, mnogo helikoptera na setu. Oni bi mu dozvolili.
Zatim bi traio irafe u plamenu. I to bi mu dozvolili. Slonove. ta god mu se sviđa.
"irafa dolazi u kadar."
I polako budet filma je rastao. Stotine hiljada, milioni dolara.
Dali mi je rekao: "Radiću sa tobom, ali elim da budem najplaćeniji glumac u Holivudu."
"elim da me plaća 100 hiljada dolara na sat."
Vratio sam se i rekao Alehandru: "To neće moći da se izvede!"
"Ne mogu da platim toliku sumu. To je nemoguće."
Malo po malo, a poto smo bili obojica tvrdoglavi i zato sto je Alehandro tvrdio
da jedino Dali moe da glumi cara, totalitarnog cara,
imali smo ideju da ga platimo po broju iskorićenih minuta u filmu.
Otiao sam da vidim Alehandra i pitao ga: "Koliko minuta misli da ce biti u filmu?"
"Maksimalno 5 minuta, najverovatnije 3."
Rekao sam da imam ideju. Ponudiću Daliju 100 hiljada dolara po minuti!
Dali je rekao: "To je fantastično! Biću plaćen 100 hiljada dolara po minuti!"
Rekao sam mu da ću uzeti njegov odlivak lica i od toga ću napraviti hiper-realističnog cara galaksije.
Jer se on toliko plai atentata, da mora da ima robota. Tako da će taj robot da glumi.
"Glava carevog dvojnika lutke se okrenula prema princezi Irulan"
A Dali je rekao: "Pristajem ukoliko mi da tu skulpturu za moj muzej."
Pristao sam. I tako sam dobio Dalija.
Dali mi je tokom jednog susreta pokazao katalog dela Gigera.
Rekao mi je da misli da on ima talenat.
Video sam to i sam. To je neverovatno.
Tako neto sam traio za Harkonene, loe momke.
Gotska planeta, gotske ličnosti. Stoga sam otiao da potraim Gigera.
U Parizu su Hodorovski i O'Banon videli moje radove na izlobi,
pa su hteli da im se pridruim.
Giger nikada pre nije radio na filmovima. Rekao sam mu da mora da radi na filmovima.
To je bilo novo iskustvo za mene i neverovatno fascinantno.
Rekao sam mu da traim da bude to jeste. "Ti istrauje najdublje, najcrnje u ljudskoj dui".
"To je dobro. To je tvoja umetnost. Veličanstvena, bolesna umetnost koja će prikazati barona Harkonena."
Sreo sam Hodorovskog prvi put u Parizu, zajedno smo ili na koncert grupe Magma.
U Parizu sam odlučio da tada poznata grupa Magma predstavlja planetu Harkonena.
Magma je bila gotska, vojnička, grozna.
Nisam znao nita o projektu ili ideji ili o knjigi. Posle sam shvatio o čemu se radi.
Hodorovski nam nije dao nikakve upute u vezi muzike. Predpostavljam da nam je verovao.
Ali dobio sam ideju u vezi muzike nakon to nam je opisao planetu i Harkonene.
Shvatio sam da oni nisu stvarno dobri momci, da su vie loi momci.
To je bilo lako zamisliti poto je naa muzika bila dosta nasilna, teka, tako neto.
Bio sam začuđen njihovim kvalitetom i rekao sam Hodorovskom da sam se osećao kao Hrist na krstu.
Bio sam ispunjen, pogođen tom muzikom.
Uposlio sam najbolje rok muzičare tog vremena.
Hteo sam da lik Fejda-Raute glumi Mik Deger.
"Fejd je zapalio leptira i popuio dugački dojnt."
Kako da stupim u kontakt sa osobom koja ne bi bila impresionirana sa mnom kao moćnim rediteljem?
On je na vrhu popularnosti i slave. Kako?
Bio sam pozvan na događaj u Parizu, na veliko okupljanje viđenijih ljudi.
Na drugom kraju velike sobe od otprilike 150 kvadratnih metara je stajao Mik Deger.
Video sam ga sa velike daljine, a mislim da je i on video mene,
počeo je da se probija kroz guvu i shvatio sam da eli da dođe do mene.
Preao je preko sobe i pojavio se predamnom.
Rekao sam mu: "elim da bude u mom filmu." On je rekao samo jednu reč: "Hoću."
Često sam bio pozivan u Fabriku Endija Vorhola od strane Kendi Darling i sličnih.
Tamo sam upoznao Udo Kijera, velikog glumca u filmovima Endi Vorhola.
Imao je velike uloge i rekao je da će glumeti za mene.
"Mentat Piter" "Scena 41 - Mučenje Leta"
"Piter otvara sanduk... Kljeta..."
"Piter vadi kljeta."
"Seče Letovu desnu ruku."
"Baca ruku u sanduk."
"Baron aplaudira."
"Gde su oni?" "Piter seče i drugu ruku."
"Gde su?"
"Seče mu i obe noge."
"Ponesen iznenadnim besom, baron prelazi preko sobe..."
"uzima kljeta za sečenje..."
"ene, deca, stari, bolesni i psi... Svi moraju umreti! Sve istrebite!"
Baron Harkonen je veliko čudovite, koji ima antigravitacione implante.
Lebdi sve vreme jer je mnogo teak.
Orson Vels.
Orson Vels je bio na zlom glasu.
Da je toliko voleo da jede i pije da je znao da "pojede" čitave filmove.
Mnogo je jeo a ne bi zavravao filmove jer je bio neraspoloen.
Ali ja sam ga branio. On je genije. On je prava osoba.
Poto je voleo da jede, dok je u Parizu on posećuje gastronomske restorane.
Stoga, poslao sam sekretaricu da poseti gastronomske restorane Pariza
i da otkrije ta jede Orson Vels.
Otkrili smo restoran u kome je upravo bio. Pio je 6 boca vina i jeo.
Pitao sam efa restorana koje je najbolje vino koje on voli da pije.
On mi je rekao koje je to vino. Rekao sam da mu poalju jednu bocu.
Nakon to je popio vino eleo je da priča sa mnom.
Poto je bio moj idol pričao sam sa njim sa velikim potovanjem.
Rekao je: "Ne elim to da radim. Ne elim vie da glumim."
Onda sam mu ja uputio jedan predlog. "Ukoliko pristanete da glumite,
pored toga sto ću da vas platim za ulogu, uposliću i glavnog kuvara ovog restorana,
da jedete kao i ovde, svakog dana." Rekao je: "Pristajem".
Dobio sam crtee iz filma od Mebijusa koji je skicirao kako treba da izgleda palata Harkonena.
Palata je predstavljala veliku skulpturu barona Harkonena.
Tu je iveo baron Harkonen. iveo je unutar sebe! Ima veliki ego, ne?
"Glava dvorca"
Glava bi otvorila usta, isplazila jezik, a svemirski brod bi sleteo na jezik.
"Palata Harkonena - dizajn H.R. Gigera"
Bio sam oduevljen kreacijama Harkonena i naslikao sam pet slika u koje sam uloio dosta truda.
Da bi ste uli u dvorac, morate proći put koji vodi pored cevi.
Ogromne cevi iz kojih iskaču noevi.
Morate ići ovim putem ukoliko elite da dođete do barona.
Izbegavajući smrtonosne noeve.
Ukoliko je put ugroen, koplja bi se pokrenula i probola ljude
koji bi krenuli prema palati.
Palata u stvari nije opisana u romanu. To je nastalo iz mate Hodorovskog.
Iz njegovog viđenja priče.
"Scena 90 - Poslednja scena"
"Polova smrt"
Kada je Pol ubijen, on ne umire stvarno jer je on Mesija koji treba da prosvetli čovečanstvo.
Pol: "Kasno je... ja ne mogu biti ubijen... zato to..."
"Pol pada mrtav..."
Na kraju, njegove misli postaju deo svake osobe. On je sloeno biće.
Ja sam drugi. Drugi su ja.
Desika priča Polovim glasom: "Da bi ubio Mesiju onda mora ubiti i mene..."
Čani priča Polovim glasom: "I mene, jer ja mogu iveti u bilo kom telu."
Ajlija priča Polovim glasom: "Mora ubiti mene. Ja sam Pol."
Ubijanjem glavnog junaka na samom kraju na određeni način se poistovećujete
ne samo sa glavnim junakom nego i sa njegovom univerzalnom sveću.
Stilgar priča Polovim glasom: "Ja sam Pol." Halek: "Ja sam Pol!"
On umire telom, ali sa druge strane on postaje svako.
Grupa Slobodnjaka: "Ja sam Pol."
Nakon to je celo čovečanstvo prosvetljeno, planeta će se promeniti.
"Stvara se plavi prsten oko planete" "Začin se trese u divljim vibracijama"
Pečana planeta počinje da dobija biljke, ivotinje, poput rajskog vrta.
"Dina se prekriva vegetacijom, umama, morima. Zelena Dina."
Dina je mesija među planetama, jer poseduje svest. Sa istom sveću koju ima Pol.
Planeta putuje kroz svemir da prosvetli druge planete.
"Svetleća planeta putuje kroz galaksiju". "Naputa galaksiju"
Promenio sam kraj knjige, očigledno! Knjiga ima nastavak. Planeta nije promenjena.
Planeta nije probuđena, nema kosmičku svest. Nije Mesija. To sam promenio.
"Dina potpuno nestaje". Drugačije je. To je moja vizija Dine.
"Celi ekran je plave boje. Odjavna pica."
Kada pravite film, ne smete potovati roman. Kao kada ste u braku, ne?
Odlazite sa svojom enom u belom, enom u venčanici,
pa ukoliko je previe potujete, nikada nećete imati dete sa njom.
Treba da pocepate venčanicu i silujete mladu.
Tako ćete dobiti va film. Ja sam silovao Frenka Herberta, ovako!
Ali iz ljubavi, iz ljubavi.
Onda je nastala ova knjiga.
To je tako lepa stvar. Tako dobro urađena a u to vreme nije bilo fotokopija.
Rađene su fotografije svakog crtea. U boji.
Tako je dobro odrađeno, sa dosta detalja, kostima, opisi tehnika koje su korićene.
Svaki filmski studio je dobio jednu knjigu. Svaki. MGM, Universal, svaki.
Miel Sedu im je dao po jednu knjigu.
Takav pristup je izabran zato to sam smatrao da studiji imaju nepoverenje u Hodorovskog.
Ali kako smo im pokazivali sve uglove kamera, objanjavali svaku scenu,
način na koji smo hteli da snimamo, nadali smo se da će se opustiti.
Ali nisu. To nije bilo dovoljno.
Nisam bio optimista u Los Andjelesu.
Radilo se o tome sto Francuzi i Amerikanci nekad teko vode dijalog.
Pa mi smo imali takvu situaciju.
Samo to nismo počeli da radimo, ali nam je falilo 5 miliona dolara.
Film bi kotao 15 miliona. Pa mi smo ga procenili na 15 miliona.
Bili smo pozvani u Volt Dizni studio od strane predsednika odbora.
Pogledao je projekat i rekao: "Ovo je divan projekat,
"ali on je kao avion Konkord. Izuzetan, ali nikada se ne bi primio u Americi.
Tada sam shvatio da ćemo se susreti sa mnotvom problema.
Holivud voli ideje koje podsećaju na već postojeće filmove.
Poput meavine Parka iz doba jure i Sumraka, ili Hobita i Polja za ubijanja. To za njih ima smisla.
Ali kada naiđe na neto sto je sloeno, to ima zrele teme, to je dvosmisleno,
posebno na film koji ima duhovne i metafizičke ideje, onda se toga studiji najvie plae.
Uvek bi nas primili sa gostoprimstvom, ali odgovor je uvek bio isti.
Kada bi im dali knjigu bili su veoma impresionirani. Nikada nisu videli tako neto.
Svaki put bi rekli: "To je veličanstveno. Veoma dobro sastavljeno."
"Reili ste tehničke probleme tih specijalnih efekata."
"Projekat je ekonomski izvodljiv. Ali ne sviđa nam se va reditelj."
Oni nisu bili preodređeni da sude o tom materijalu, oni nisu umetnici, nego slubenici i lovatori.
Holivud nije tako zamiljao naučnu fantastiku, nego kao Odiseju u svemiru ili filmove B produkcije.
Ne kao veliki film, koji će kotati milone dolara sa svim efektima. Nisu tako gledali.
Moda je ipak bio malo dug. Moda je film bio malo predug.
Pitali su me da li bi napravio film od 90 minuta, zbog bioskopa.
Rekao sam im: "Ne, zato vam smeta vreme?" Napraviću film od 12 sati! Od 20 sati!
Pročulo se da će film premaiti budet i da neće imati publiku koja će hteti da vidi tako dug film.
Smatram da su o tome trebali da se dogovore pre nego to su ponudili film,
jer su trebali da znaju da će studiji uvek odbiti tako bizaran zahtev.
Totalno rasipnitvo Hodorovskog, naročito posle El Topa i Svete planine,
nije studijima ulivala poverenje da on moe da bude na čelu tako ambicioznog projekta.
Jer je 15 miliona dolara sredinom sedamdesetih bila ogromna suma.
Njihov odgovor je bio negativan bez obzira to su mislili da je sve ostalo savreno.
Sve je odlično, osim reditelja.
Morate biti poput pesnika. Va film mora biti ba onakav kakvim ste ga zamislili.
Ne moete primati upute od drugih osoba da promenite ovo ili ono. Ne!
Film mora da bude onakav kako sam matao da treba da bude. To je san. Ne menjajte moj san.
Duboko verujem da Holivud nije hteo da uradi ovaj film jer su ga se plaili.
Plaili su se njegove imaginacije, misli i uticaja koji bi mogao da ima na ljude.
Smatram da je to pravi razlog. Ljudi su bili uplaeni.
Ovaj sistem od nas pravi robove. Bez ponosa. Bez dubine.
Sa ovim đavolom u naim depovima. Ovim neverovatnim novcem u depovima.
Ovaj novac. Ovo govno. Veliko nita. Ovaj papir koji ne nosi nita u sebi.
Filmovi imaju srce.
Imaju misli.
Imaju moć.
Imaju ambiciju. Hteo sam da to da pruim. Zato da ne?
Film je otkazan u trenutku kada smo sve isplanirali i trebali da počnemo da gradimo kulise.
Bili su ratrkani na raznim stranama pre nego to su trebali da odu u Alir da počnu snimanje.
Bio je poslat ovde da istrai zalihe filmova. Onda je dobio poziv. Gotovo je.
Nema novca.
On je poludeo. Sve to je imao je bilo u Parizu.
Prodao je svoj auto. Pao je na krevet i ostao na njemu dve nedelje dok nije sve izludeo.
Totalna propast to nikada nije snimljen. Film bi bio zaista neverovatan.
Bio sam razočaran. Naravno da jesam.
To je kao da imate zacrtan ivot, "Moj zivot je mogao biti ovakav".
Bio sam razočaran, veoma razočaran jer sam verovao u taj film.
Alehandro je, ja mislim, bio veoma povređen i razočaran. Veliki neuspeh.
Ovo je moja verzija događaja, mislim da posle toga nije bio raspoloen da radi neto drugo,
jer je to bilo njegovo ivotno delo, verujem. To je moje miljenje.
Mislim da je ponienje koje je Alehandro doiveo, da nije izabran zato to je originalan,
isuvie nadrealan, ostavilo na njemu trajne posledice. Mislim da to on nosi u srcu ceo svoj ivot.
Bio sam ubeđivan da će to biti neto veliko.
A onda je ćerka Dina de Laurentisa dola i otela projekat od nas i dala ga Dejvidu Linču.
Onda sam čuo da ce Dejvid Linč da ga reira. Bio sam u bolovima, jer se divim njemu. On to moe!
On je jedini koji je to mogao u tom trenutku. On će to uraditi!
Patio sam jer je to bi moj san. A druga osoba će ga sprovesti u delo
moda bolje od mene.
Kada je dolo vreme da film prikau ovde, nisam smeo da ga pogledam jer sa mislio da ću umreti.
Sinovi su mi rekli: "Ne, mi smo ratnici. Mora otići da ga pogleda."
Odveli su me poput bolesne osobe u bioskop. Mislio sam da ću plakati. I onda je film počeo.
Malo po malo, malo po malo, bio sam sve srećniji, jer je film bio uasan!
Taj film je promaaj! To je bila ljudska reakcija, zar ne?
To nije lepo od mene, ali sam tako reagovao.
To nije moguće. To nije krivica Dejvida Linča, jer je on veliki umetnik.
Producenti su krivi za to.
Nikada nisam video film. Niti ću ga videti.
Hodorovski je bio ispred svog vremena. Problem je to je doneo mnogo ideja
za koje su trebale decenije da bi bile shvaćene. Mislim, kada elite da menjate svest publike,
svest čelnika Holivuda, onda morate biti izuzetno strpljivi, poput planetologa Kajnsa iz romana.
Te stvari zahtevaju hiljade godina. Polako, te ideje mogu prodreti u sistem.
Ali Hodorovski se nadao da će se to desiti za njegova ivota. Da će se desiti sada.
Istina je da će proći mnogo generacija pre nego to filmovi krenu putem kojim se Hodorovski nadao.
Iz tog predpostavimo neuspeha nastalo je mnogo toga.
Kada nesto dođe u nae zivot, kaemo "da". Kada neto ode iz naeg zivota, kaemo "da".
Nećemo moći da napravimo Dinu? Da! Da, nećemo to da uradimo!
Pa ta? Pa ta?
Dina je iz sveta snova ali snovi menjaju stvarni svet.
Na film je poput Pola, njegovo grlo je prerezano, film nije napravljen, ubijen,
ali moete čuti u nekim drugim filmovima: "Ja sam Dina, ja sam Dina."
Mislim da je postala putokaz za neke.
U svakom slučaju ubeđen sam da je knjiga o snimanju filma prola kroz mnoge dvorane Holivuda.
Ne mogu da zamislim da nije bilo tako. Ta pomisao mi prua zadovoljstvo.
Morate da gledate sa dobre strane.
U prvim Zvezdanim ratovima iz 1977 ima mnogo tragova onoga to je Hodorovski prethodno zamislio.
"Pol napada po drugi put, ali robot zaustavlja udarac." Pogledajte samo kako su zamiljene borbe mačevima.
Vidimo neverovatnu količinu uticaja.
Postoji scena u kojoj se Pol bori sa robotom tokom treninga, koja strano podseća
na scenu u kojoj se Luk bori protiv lopte.
Ono to sam naao da je interesantno je da postoji naznaka da robot ima prikaz ispred očiju,
displej kojim analizira njegovu okolinu.
Nisam mogao da se setim nijednog ranijeg filma koji ima ovakvu vrstu scene,
koju smo mi kasnije videli hiljadu puta. Terminator koji gleda nekog i analizira njegovo lice.
Ovo je slučaj filma koji nije napravljen ali je ostavio svoje tragove u toliko drugih.
Giger je stvorio čudovite Aliena - Osmog putnika.
Zato je stvorio to čudovite? Zbog Dona O'Banona koji je napisao scenario.
Uzeli su i Mebijusa, Gigera, Fosa.
Holivud je počeo da koristi moju ekipu.
To je bilo fantasticno.
Dina je poput golemog asteroida koji je zamalo promaio Zemlju,
ali je opet uspeo da osemeni Zemlju svim tim neverovatnim bakterijama.
Da kojim slučajem nije započet rad na Dini Hodorovskog, ne bi se desio Osmi putnik, a da se on nije desio,
onda se ni Blejd Raner - Istrebljivač ne bi desio.
Da se on nije desio ne bi bilo Vilijema Gibsona, nema Matriksa, i ostalih koji bi logično nastali.
Mnogi ljudi su poneli slike i ideje sa sobom i iskoristili ih u drugim projektima.
Stoga, sve vodi nazad do Hodorovskog.
Kada ste upleteni u stvaranje tako velikog projekta a niste imali mogućnosti da to sprovedete u delo,
onda ono nastavlja da ivi u vaoj glavi, a nemate priliku da ga upotrebite.
Takva priča moe dugo da ostane u vaoj glavi i progoni vas u snovima do kraja ivota.
Mebijus me je pita: "ta će sada? Umreće?"
Ne. Neću umreti. Za mene je poraz samo način da promenim stvari.
Ukoliko ne uradimo to. Dina na kojoj smo mi radili.
Osnove Dine dolaze od Herberta, ali ova Dina dolazi od svih nas.
Ona je vidljiva. Ona je kreacija.
Onda ću iskoristiti sve sto sam hteo da stavim u Dinu i napraviću stripove.
Rekao sam Mebijusu: "Zato ne bismo napravili strip?" I tako je nastao Inkal.
Mnogo prizora iz Dine su sada u ovom stripu.
Zatim sam u Argentini upoznao panca, Huana Gimeneza.
Sa njim sam napravio sve svemirske brodove iz Dine i stavili smo ih u strip Metabaroni.
Čak i vojvodu Leta. Kastriranog od strane bika.
Nailazimo na čarobnicu koja će uzeti kap njegove krvi sa ciljem da rodi dete.
Uradio sam to u ovom stripu, kao da sam snimao film.
Počeo sam sa Dinom, ali sam otiao jo dalje, zar ne?
Nisam se predao i odradio sam svoj posao.
Bilo bi fantastično kada bi neko i nakon moje smrti uzeo ovaj scenario i uradio animirane slike.
Danas je to moguće. Oni mogu da snime moj film kada umrem.
Imam 84 godine ali i dalje stvaram. Nisam gggggg.
Ceo ivot sam stvarao i biće toga jo i jo. Um je kao svemir. Stalno se iri.
Poput svemira, ba poput svemira se iri moj um.
Svakodnevno se iri moj um.
To je bio cilj mog filma. Da proiri umove svih ljudi koji su radili na njemu.
Od producenata i umetnika do radnika. Rad na ovom filmu je trebalo da svima proiri um.
Film je bio ambiciozan, ali ne previe. Bio je ambiciozan.
Moja je ambicija da ivim 300 godina. To se neće desiti. Moda ću iveti jo jednu godinu.
Ali vano je da imam tu ambiciju. Zato ne bi smo imali ambiciju?
Zato?
Imajte najveću moguću ambiciju. elite da budete besmrtni? Borite se za to.
Učinite to.
elite da snimite najfantastičnije umetničko delo od filma? Pokuajte.
Nije vano ukoliko ne uspete. Vano je da probamo.
Posle Dine, Alehandro Hodorovski i Miel Sedu su se razili.
35 godina kasnije, sreli su se tokom snimanja ovog dokumentarnog filma i odlučili da urade zajedno
jo jedan film, Ples realnosti.
To je prvi film Alehandra Hodorovskog u 23 godine.
Glavnu ulogu igra njegov sin Brontis, a premijeru je imao na Kanskom festivalu 2013.
preveo i podesio vreme titlova: Marko Kuzmanović bbjoe48@yahoo.com
Preuzeto sa www.titlovi.com
ĐĐžĐ´ŃĐśĐ¸ŃĐľ Đ˝Đ°Ń Đ¸ ĐżĐžŃŃĐ°Đ˝Đ¸ŃĐľ VIP ŃĐťĐ°Đ˝ Đ´Đ° ĐąĐ¸ŃŃĐľ ŃĐşĐťĐžĐ˝Đ¸ĐťĐ¸ ŃĐ˛Đľ ĐžĐłĐťĐ°ŃĐľ ŃĐ° www.OpenSubtitles.org