Voimme valita, miten kerromme nyyhkytarinoita.
Niitä voi kaunistella.
Niin kuin elokuvissa ja rakkausromaaneissa, -
missä kauniit oppivat kauniita opetuksia, -
missä kaiken pahan voi korjata -
anteeksipyyntö ja Peter Gabrielin musiikki.
Pidän siitä siinä kuin muutkin, uskokaa pois.
Se ei vain ole totuus.
Totuus on tämä.
Valitan.
TÄHTIIN KIRJOITETTU VIRHE
17. elinvuoteni lopputalvella -
äiti sai päähänsä, että olen masentunut.
Syö kuin lintu, ei poistu kotoa.
En ole masentunut, äiti.
Lukee samaa kirjaa moneen kertaan.
Hän on masentunut.
En ole masentunut.
Masennus nimetään aina syövän sivuvaikutukseksi.
Masennus ei ole syövän sivuvaikutus.
Vaan kuoleman.
Ja minä olin kuolemassa.
VIISTOA VALOA
Kipu vaatii tulla tunnetuksi.
Vaihdan lääkkeeksi Zoloftin.
Tai Lexapron.
Ja tuplaan päiväannoksen.
Turha nirsoilla.
Antaa aineiden virrata.
Olen syöpälasten Keith Richards.
Oletko käynyt tukiryhmässä?
Ei ole minun juttuni.
Siellä voit puhua muille, jotka ovat...
Ovat... mitä?
...samalla matkalla.
"Matkalla"? Oikeasti?
Kokeile edes.
Voit vaikka pitää sitä valaisevana.
No niin.
Oletteko valmiita?
Olemme kokoontuneet tänään -
kirjaimellisesti Jeesuksen sydämen äärelle.
Jesse on kanssamme.
Kuka haluaa kertoa tarinansa?
Angel, minulla on akuutti myelooinen leukemia.
Sid, akuutti lymfaattinen leukemia.
Olen PJ, minulla on neuroblastooma.
Olen Patrick. Kivessyöpä.
Eikä sen enempää Patrickin pallisyövästä.
Se oli iskenyt kasseihin, -
jotka leikattiin pois ja hän oli vähällä kuolla.
Nyt hän on eronnut, ei ystäviä, -
punkkaa vanhempiensa sohvalla -
ja ylpeilee kohtalollaan Jeesuksen sydämessä.
Kirjaimellisesti.
Teroittaakseen, että jos meillä käy tuuri, -
voimme vielä joskus olla kuin hän.
Kenen vuoro?
Hazel?
Olen Hazel.
Alun perin kilpirauhassyöpä, -
mutta nyt keuhkoissa on komea etäpesäke.
Miten voit?
Paitsi että minulla on tappava syöpä?
Ihan hyvin, kai.
Me tuemme sinua, Hazel.
Mitä jos otetaan seuraava biisi?
Kristus on ystävä, joka tukee loppuun asti
Kristus
Hei, kultaseni.
Oliko mahtavaa?
"Kyllä, äiti, tosi mahtavaa!"
Sitä elämäni oli.
Tosi-tv:tä.
Lääkärinaikoja.
Kahdeksan lääkettä kolmesti päivässä.
Mutta pahinta kaikista oli...
Tukiryhmä.
Ette voi pakottaa. - Voimmepas.
Olemme vanhempasi.
Onhan tästä puhuttu. Sinun pitää mennä.
Kaipaat ystäviä ja nuorten juttuja.
Ei tukiryhmä tee minusta nuorta.
Anna väärät henkkarit, niin menen baariin, -
juon paukkuja ja pilveä.
Pilveä ei juoda.
Tietäisin, jos olisi väärät henkkarit.
Voisitko nyt mennä autoon?
Ja niin minä menin.
En omasta halusta tai koska siitä olisi apua, -
vaan samasta syystä kuin tein kaiken.
Olin mieliksi vanhemmilleni.
Miksen voi ajaa itse?
Joudut taas odottamaan tyhjän panttina.
En toki.
Hoidan tällä välin asioita.
Niinpä.
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Pidä hauskaa.
Syöpään kuolemista pahempaa on vain se, -
että oma lapsi kuolee syöpään.
Hei!
Hanki ystäviä.
Anteeksi.
Menen portaita. - Ei mitään.
Kiitos.
Anteeksi.
Minun vikani.
Olen pahoillani.
Kuka haluaisi aloittaa?
Kuka polkaisee tämän käyntiin?
Aloita.
Olen Beth. Minulla on pehmytkudossarkooma.
Viikko on mennyt ihan hyvin.
Isaac, sinulla on nyt hieman vaikeaa.
Haluatko sinä tai ystäväsi kertoa siitä?
Minä kerron.
Hei kaikki.
Olen Isaac.
Minulla on retinoblastooma.
Toinen silmäni leikattiin pienenä, -
joten tämä on lasisilmä.
Menen toiseen leikkaukseen, -
jossa poistetaan toinen silmä.
Sitten olen täysin sokea.
Onneksi minulla on kaunis tyttöystävä, -
joka on liian hyvä minulle. Monica.
Hyvät ystävät, kuten Augustus Waters, auttavat.
Että siinäpä se. Kiitos.
Me tuemme sinua.
Kiitos.
Sitten Gus.
Toki.
Olen Augustus Waters.
Olen 18-vuotias, -
ja minulla oli osteosarkooma 1,5 vuotta sitten.
Se vei minulta jalan.
Nyt olen osaksi kyborgi, siistiä.
Tulin kuitenkin nyt Isaacin pyynnöstä.
Miten sinulla menee?
Loistavasti.
Olen ylös suuntaavalla vuoristoradalla.
Haluaisitko kertoa meille peloistasi?
Peloistani?
Unohdus.
Unohdus?
Niin.
Aion elää poikkeuksellisen elämän.
Tulla muistetuksi.
Pelkoni on, että vaivun unholaan.
Haluaisiko joku vastata tähän?
Hazel?
Yllättävää.
Koittaa aika, jolloin olemme kaikki kuolleita.
Oli aika ennen ihmistä ja on jälkeen.
Ehkä huomenna tai miljoonan vuoden kuluttua.
Silloin kukaan ei enää muista -
Kleopatraa, Muhammad Alia tai Mozartia, -
saati sitten ketään meistä.
Unohdus on väistämätöntä.
Jos se pelottaa, paras unohtaa koko juttu.
Niin kaikki muutkin tekevät.
Siinäpä hyvä neuvo.
Hienoa, sillä on kiva kuulla, kuinka te...
Aina. - Aina.
"Kirjaimellisesti."
Se, mitä luulin kirkon kellariksi, -
olikin kirjaimellisesti Jeesuksen sydän.
Aivan.
Mikä on nimesi?
Hazel.
Ei, vaan koko nimesi.
Hazel Grace Lancaster.
Mitä?
En sanonut mitään.
Miksi katsot minua noin?
Koska olet kaunis.
Voi taivas.
Tykkään katsella kauniita ihmisiä.
Tein lupauksen, -
etten kiellä itseltäni elämän pieniä iloja.
Koska kuten sanoit, me kaikki kuolemme pian.
Tosi kiva, mutta en ole kaunis.
Hei, Gus. - Hei, Lisa.
Sano sinä se ensin. - Ei kun sinä.
Hyvä on.
Aina.
Mikä tuo "aina" on?
"Aina" on heidän juttunsa.
He rakastavat toisiaan "aina".
Ovat lähettäneet 14 miljoonaa "aina"-tekstaria.
Tuo sattuu taatusti tissiin.
Mennään katsomaan leffa.
Mitä?
Loppuviikosta minulla olisi vapaata...
Ei vaan nyt heti.
Voit olla kirvesmurhaaja.
Se on aina mahdollista.
Ota riski, Hazel Grace.
Minä en...
Oikeasti?
Tuo on ällöttävää.
Mikä?
Luuletko olevasi jotenkin viileä?
Pilasit koko jutun.
Koko jutun? - Niin, koko jutun!
Voi ei.
Siihen asti sinulla meni hyvin.
Aina pitää olla joku hamartia.
Vaikka sinulla on itselläsi syöpä, -
olet valmis antamaan rahaa yhtiölle, -
joka levittää syöpää entisestään?
Hengitysvaikeudet ovat perseestä.
Ihan perseestä.
"Hamartia"?
Kohtalokas virhe.
Kohtalokas...
Tupakka ei tee mitään, jos sitä ei sytytä.
En ole ikinä sytyttänyt.
Tämä on metafora.
Otetaan tappava väline hampaisiin, -
mutta ei anneta sille valtaa tappaa.
Metafora.
Kultaseni, onko Huippumallien vuoro?
Ei.
Minulla on menoa Augustus Watersin kanssa.
Voi luoja.
Reputin inssin pari kertaa.
Älä ihmeessä.
Neljännellä kerralla ajo sujui jotakuinkin näin.
Ja kun se oli ohi, -
inssi katsoi minuun ja sanoi:
"Ajat epämukavasti mutta et vaarallisesti."
Syöpäkortti.
Syöpäkortti pelasti.
Kerro itsestäsi.
Olin 13, kun se todettiin.
Tilanne oli pahin mahdollinen.
Kilpirauhassyöpä, vaihe neljä.
Lääkärit olivat aseettomia.
Mikä ei estänyt heitä yrittämästä.
Leikkaus.
Sädehoito.
Solusalpaajat.
Lisää sädehoitoa.
Ne auttoivat vähän aikaa.
Mutta eivät loputtomiin.
Sitten keuhkoni alkoivat täyttyä vedellä.
Hoitaja!
Tarvitsemme apua!
En saanut henkeä. Sitä ei saatu hallintaan.
Voit luovuttaa, kultaseni.
Älä pelkää.
Sen olisi pitänyt olla loppuni.
Hyvä Jumala.
Sitten kumma kyllä antibiootit alkoivat tehota.
Keuhkoni tyhjenivät, voimani palasivat.
Sitten huomasin olevani koekaniini.
Kokeessa, jotka eivät tunnetusti toimi ikinä.
Lääkkeen nimi oli Phalanxifor.
70 %:lla potilaista se oli tehoton, -
mutta jostain syystä se toimi minulla.
Sitä sanottiin "Ihmeeksi".
Keuhkoni ovat yhä kehnot, -
mutta teoriassa niillä voi sitkutella -
ainakin jonkin aikaa.
Oletko palannut kouluun?
Läpäisin loppukokeen, joten opiskelen nyt.
Oikein opiskelijatyttö!
Se selittää sivistyksen auran ympärilläsi.
Varo!
Hups.
Tervetuloa matalaan majaani.
Porukat sanovat niitä "rohkaisuiksi".
SATEENKAAREEN KUULUU AINA SADE
IHANAA, ETTÄ OLET TÄÄLLÄ
Älä kysy-
Hei, kaverit!
Hei! - Augustus, hei.
Uusi ystäväkö?
Jep. Tässä on Hazel Grace.
Hei. Sanokaa "Hazel" vain.
Mitä kuuluu "Hazel vain"?
Hei, Hazel, mitä kuuluu?
Me mennään alakertaan.
Hauska tutustua. - Samoin.
Tässä se on.
Augusto World.
Tämä on huoneeni.
Vaikuttava kokoelma.
Pelasin aikanaan.
Voinko käydä istumaan?
Toki. Ole kuin kotonasi.
Minun kotini on sinun kotisi.
Anteeksi, portaat -
ja seisominen...
Ymmärrän.
Onko kaikki oikeasti hyvin?
On, on.
Hyvä on. Mikä on tarinasi?
Kerroin sen jo.
Sain diagnoosin, kun olin 13...
Ei syöpätarinasi. Oikea tarinasi.
Harrastukset, mieltymykset, oudot fetissit.
"Oudot fetissit"?
Mitä ensimmäisenä tulee mieleen.
Mikä on sinulle rakas?
Viistoa valoa.
Mikä se on?
Romaani.
Lempparini.
Onko siinä zombeja?
Zombeja? Ei!
Imperiumin sotilaita?
Ei, se ei ole sellainen kirja.
Mistä se kertoo?
Syövästä.
Syövästä?
Ei tylsästi. Se on ihan mahtava.
Kirjailijan nimi on Peter Van Houten.
Hän on ainoa, jonka tiedän, -
joka A) ymmärtää mitä on olla kuolemaisillaan, -
mutta B) ei ole vainaja.
Selvä.
Luen sen tylsästi nimetyn kirjan, -
jossa ei ole zombeja eikä Imperiumin sotilaita.
Vastavuoroisesti -
sinä luet tämän.
Loistava romaaniversio lempivideopelistäni.
"Counterinsurgence."
Älä naura. Se on tajuton.
Aiheena kunnia, uhraus, urheus, sankarillisuus.
Kohtalonsa lunastaminen ja jäljen jättäminen.
Kiitoksia.
Kätesi ovat ihan kylmät.
Hapenpuutetta se vain on.
Hazel Grace?
Ihanaa, kun puhut lääketieteen kieltä.
Uusi kirja.
Antoiko hän sen sinulle?
Tarkoittiko "se" herpestä?
Kyllä tarkoitti.
Joka äidin unelma.
Siirtää dataa
Hei, älä huoli.
Äiti hyvä, en huolehdi.
Pikku juttu.
Niin.
Hengailimme. En odota hänen soittoaan.
Ovatko nämä...? - Ovat.
Luulin niitä pippureiksi.
Kiinassa on tänään gojimarjapäivä.
Eikö ole mahtavaa?
Pidän väristä.
Puuttuuko kirjasta 10 sivua lopusta?
Eivätkö ole hyviä?
Syövätkö he paljon gojimarjoja?
Ei kai kirja loppunut tähän!
Jälkiruoassa on yksi pikku juttu, -
jotta goji-teema säilyy.
Valtavasti antioksidantteja.
KIRJA EI VOI LOPPUA KESKEN VIRKKEEN!
MITÄ HULLUUTTA TÄMÄ ON?
Hyvää.
Tehdään tästä perinne.
Jokavuotinen perinne.
Niinpä.
Pidän näistä tosi paljon.
Haluaisitko poistua pöydästä?
Mitä?
Hazel Grace.
Sait maistaa Viiston valon makeaa kidutusta.
Mutta nyt rikon kaikkia sääntöjä!
Kaikki hyvin?
Ja nyt rikon kaikkia sääntöjä
Minullako? Erinomaisesti.
Olen Isaacin kanssa...
Pahentaako Hazel tilannetta vai ei?
Oon haaskannut elämäni - Kuuntele!
Oon tuhlannut aikaani
Miten pian pääset tänne?
Hyvä. Ovi on auki.
Pitää lopettaa. Hei.
Hei...
Hazel.
Isaac, tukiryhmän Hazel tuli.
Hei. - Hei.
Pikku muistutus...
Isaac on psykoosissa.
Näytät muuten tosi nätiltä.
Väri pukee sinua.
Kiitos.
Isaac.
Hazel tuli.
Hei, Isaac.
Hei, Hazel.
Miten menee?
Ihan hyvin.
Isaac ja Monica eivät ole enää yhdessä.
Olen pahoillani. Tahdotko puhua?
En, tahdon itkeä ja pelata videopelejä.
Voit hyvin puhua hänelle, -
jos sinulla on viisaita, naisellisia neuvoja.
Hänen reaktionsa on juuri oikea.
"Kipu vaatii tulla tunnetuksi."
Siteeraat kirjaani.
Hän halusi erota ennen leikkausta, -
koska ei kestäisi sitä.
Minä sokeudun, ja hän ei kestä sitä.
Sanoin hänelle "aina". "Aina".
Mutta hän ei sanonut sitä takaisin...
Kuin olisin jo poissa.
Kuule, joskus -
ihmiset eivät ymmärrä antamiaan lupauksia.
Niin, mutta...
Olen surkimus. Pidän yhä hänen koruaan.
Ota se pois.
Riisu se.
Niin sitä pitää.
Tahdon potkaista jotakin.
Älä riko sitä.
Lyö tätä. - Anteeksi.
Minun on pitänyt soittaa, -
mutta olen halunnut koota ajatukseni kirjasta.
Hetkinen.
Isaac.
Tyyny ei mene rikki.
Sinun pitää rikkoa jotakin.
Kokeile tätä.
Palkintoa? - Niin.
Oletko varma?
On pitänyt sanoa isälle, että vihaan korista.
Anna palaa!
Aina!
Viistoa valoa.
Kiva, että pidit siitä.
Pidin. Paitsi lopusta.
Se on aika jyrkkä.
"Jyrkkä"? Se on ilkeä!
Ymmärrän, että hän kuolee, -
mutta on olemassa sanaton sopimus...
Gus? - Niin?
Sopiiko? - Toki.
Kirjailijan ja lukijan välillä.
Lopettaminen kesken virkkeen -
rikkoo sopimusta, eikö?
Tiedän, mitä tarkoitat, -
mutta samalla se on totuudenmukainen.
Kuolema vie kesken elämän.
Kesken virkkeen.
Tiedä häntä...
Haluaisin tietää, mitä kuoleman jälkeen käy.
Annan äidille.
Ja Tulppaanimiehelle.
Ja Sisyfos-hamsterille.
Niin!
Oletko ottanut yhteyttä Peter Van Houteniin?
Hän ei ikinä Vastaa kirjeisiini.
Hän asuu erakkona Amsterdamissa...
Vahinko.
Niin.
Isaac,-
alkaako helpottaa?
Sellaista kipu on.
Se vaatii tulla tunnetuksi.
Autan siivoamaan.
Hazel Grace.
Augustus Waters.
En saa kirjaa mielestäni.
Ole hyvä.
Tähän kaivataan päätös.
Sitä pyysin Van Houtenilta kirjeissäni.
Mutta hän ei vastannut.
Ei.
"Parahin herra Waters, -
kiitän teitä sähköpostistanne.
Hienoa, että joku vaivautuu -
lukemaan kirjani."
Augustus?
Niin ?
Mitä sinä teet?
Saatoin löytää -
Van Houtenin sihteerin. Meilasin hänelle.
Augustus!
Hän välitti viestini Van Houtenille.
Jatkanko?
Herran tähden, jatka!
"Olen teille hyvin kiitollinen."
Hän teitittelee minua.
Lue lisää, lue lisää!
"Sekä kirjaa koskevista kiitoksista -
että siitä, että käytitte aikaa -
kertoaksenne minulle sen, -
että se oli tärkeä teille ja Hazel Gracelle."
Etkä kirjoittanut!
Etpäs, etpäs!
Tietty.
"Kirja on ainokaiseni, ja siksi se jää.
Ajatusteni jakaminen lukijoille -
ei palvele heitä eikä minua.
Kiitän kuitenkin -
ystävällisestä viestistänne.
Vilpittömästi teidän, Peter Van Houten."
Niin siinä kävi.
Voi taivas.
Olen tosiaan aika mahtava tyyppi.
Voisinko minä...
Katso sähköpostisi.
Hyvä luoja.
Luoja, Augustus.
Minä sekoan.
Parahin herra Van Houten, -
olen Hazel Grace Lancaster.
Ystäväni Augustus Waters, -
joka luki kirjanne suosituksestani, -
sai teiltä postia tästä osoitteesta.
Ei kai haittaa, että hän näytti sen minulle.
Vastaisitteko pariin kysymykseen -
kirjan lopun jälkeisistä tapahtumista.
Erityisesti seuraavista:
Naiko Annan äiti Tulppaanimiehen?
Juoniiko Tulppaanimies jotain -
vai ymmärretäänkö hänet väärin?
Lopuksi kysyisin Sisyfos-hamsterista.
Kysymykset ovat vaivanneet minua vuosia, -
enkä tiedä, kauanko voin odottaa vastauksia.
Nämä eivät ole kirjallisuuskysymyksiä.
"Kirjanne on täynnä tärkeitä kysymyksiä, -
mutta haluaisin tietää.
Jos päätätte kirjoittaa vielä jotain, -
lukisin hyvin mielelläni.
Lukisin vaikka ostoslistanne.
Suuresti ihaillen, Hazel Grace Lancaster."
Ei huono.
Niinkö?
Vähän pätemisen makua, -
mutta hänkin käyttää sanoja -
tendenssinen ja bakkanaalit.
Hän pitää siitä.
Onko kello yksi yöllä?
Onko?
Taitaa olla.
Paras käydä nukkumaan.
Hyvä on.
Ehkä "hyvä on" on meidän "aina".
Hyvä on.
Hyvä luoja.
"Parahin neiti Lancaster, -
en voi vastata kirjallisesti, -
koska siitä tulisi jatko-osa, -
jonka voisitte julkaista tai jakaa netissä.
Ei pahalla, mutta miten voisin luottaa?
Tuskin tunnen teitä.
Jos tulette Amsterdamiin, -
tulkaa toki käymään."
Mitä?
"Vilpittömästi teidän, Peter Van Houten."
Voi taivas!
Voiko olla totta?
Hazel?
Äiti! - Mitä nyt?
Katso tätä.
Tule tänne.
Katso.
Mitä?
Peter Van Houten!
Katso, mitä hän sanoi!
"Jos tulette Amsterdamiin."
Minun pitää mennä!
Uskomatonta.
Hän kutsui meidät Amsterdamiin!
Voidaanko mennä?
Voisiko olla mahdollista?
Amsterdamiin!
Haluan tarjota sinulle kaiken.
Mutta meillä ei ole varaa.
Pitäisi viedä hoitolaitteistotkin.
Miten se käy päinsä?
Totta. Anteeksi.
Kuule, olen pahoillani.
Ei se mitään.
Kysy Hengiltä. Käytä toivomuksesi.
Käytin jo. Ennen ihmettä.
Mihin käytit sen?
Et kai Disneyyn.
Hazel Grace, et mennyt Disney Worldiin.
Viimeinen toiveesi ei ollut... - Olin 13.
...päästä Disney Worldiin.
Ja Epcot Centeriin. - Taivas.
Se oli huippureissu!
Tosi surullista. - Tapasin Hessun!
Nyt minua nolottaa. - Miksi?
Ihastuin tyttöön, joka toivoo kliseitä.
Kamalaa.
Tuletko?
Tärkeintä magneettikuvauksessa -
on maata liikkumatta.
Sinä päivänä se oli lähes mahdotonta.
Gus, mitä kuuluu?
Hei, rouva Lancaster.
Rik Smitsin pelipaita?
Aivan. - Mahtava pelaaja.
Augustus Waters.
Kiva tavata. Michael.
Kiva nähdä. - Rouva Lancaster.
Tosi kiva. - Samoin.
Hei, Hazel Grace.
Hei.
Lähtisitkö eväsretkelle?
Lähden mieluusti retkelle kanssasi.
Mennäänkö sitten?
Ei, täytyy...
Haisen sairaalalle. Vaihdan vaatteet.
Siispä...
olet itsekin selviytyjä.
Niin.
En katkaissut koipea huvikseni.
Se on muuten hyvä tapa pudottaa painoa.
Jalat ovat painavat.
Miten voit nyt?
Hyvin. Ei merkkejä syövästä 14 kuukauteen.
Ihanko totta?
Loistavaa. - Niin.
Olen onnekas.
Kuule, Gus...
Hazel on yhä vakavasti sairas.
Tulee olemaan loppuelämänsä.
Hän tahtoo pysyä tahdissasi.
Mutta totta puhuen hänen keuhkonsa...
Valmis, Gus?
Joo.
Hyvä. Nähdään taas.
Aivan.
Onpa kaunis päivä.
Niin.
Tännekö tuot kaikki valloituksesi?
Joka ikisen.
Siksi kai olen yhä neitsyt.
Etkä ole mikään neitsyt.
Oletko oikeasti?
Näytän sinulle jotakin.
Näetkö ympyrän?
Se on neitsyiden ympyrä.
Ja tässä...
ovat yksijalkaiset 18-vuotiaat.
Eli kyllä.
Funky Bones, tehnyt Joep Van Lieshout.
Kuulostaa hollantilaiselta. - Hän onkin.
Kuten Rik Smits.
Ja tulppaanit.
Maistuuko voileipä?
Anna kun arvaan.
Hollantilaista juustoa ja tomaattia.
Tomaatit ovat meksikolaisia.
Mikä pettymys!
Eikö ole siistiä?
Luuranko toimii leikkipaikkana.
Mieti sitä.
Pidät symboleista.
Apropoo, ihmettelet varmaan, -
miksi syöt pahaa juustoleipää -
Rik Smits -fanin kanssa.
Se käväisi mielessä.
Hazel Grace, kuten monet ennen sinua, -
ja sanon tämän kaikella lämmöllä, -
toiveesi oli typerä.
Olin vasta 13.
Hiljaa! Tämä on suuri monologini.
Olit nuori, vaikutuksille altis, -
viikatemies tuijotti sinua -
ja toivoit jotain, mitä et oikeasti halunnut.
Pikku Hazel ei ollut lukenut Viistoa valoa -
eikä tiennyt haluavansa tavata Van Houtenia -
Amsterdamissa.
En säästänyt toivettani.
Hyvä, että minä säästin omani.
Tarkoitatko...
En anna sinulle toivettani.
Jos sitä luulit.
Sitä vastoin -
minäkin haluan tavata Peter Van Houtenin, -
ja olisi tyhmää -
olla ottamatta kirjan suosittelijaa mukaan.
Henget hyväksyivät toiveeni.
Lähtö on kuukauden kuluttua.
Eikä.
Hyvä luoja.
Augustus!
Kiitos!
En tiedä kuinka tavallista tällainen on, -
mutta he haluavat minut mukaan.
Uskomatonta.
Hazel, sehän on ihanaa.
Tiedän.
Ja vähän hullua.
Se on pähkähullua. Se on mieletöntä.
No... - Amsterdam!
Tapasitte vasta...
Aivan! -...ja hän antaa sinulle toiveesi.
Me jaamme sen. Tai siis... Se on yhteinen toive.
Kuinka suloista.
Ellei...
Mitä?
Onko hän poikaystäväsi?
Lopeta! Hän ei ole...
Keskity. Nyt puhutaan Amsterdamista.
- Pidän hänestä tosi paljon... - Lopeta.
Kuuntele nyt. Voinko mennä?
Äitinäsi pidän ajatuksesta.
Tästä pitää keskustella tri Marian kanssa.
Hyvä on.
En tiedä.
PET-kuva näytti lupaavalta.
Mutta emme tiedä, kuinka kauan se pysyy sellaisena.
En hae turvapaikkaa sieltä, menen lomalle!
- Se on totta. - Entä jos sairastut?
Vieraassa maassa?
Amsterdamissa on lääkäreitä. Ja syöpää.
Syöpiä on monenlaisia. Sinun tautisi on hyvin harvinainen.
Voin myöntää luvan matkaan -
vain jos joku, joka tuntee tapauksesi...
Entä jos äiti tulee?
Anteeksi, mitä?
Jos tulisit mukaan?
Henget suostuisivat varmasti. Heillä on rahaa.
Se saattaisi onnistua.
Ja sitten kävi näin.
Hei.
Moi.
Hei. - Olet kunnossa.
Mitä tapahtui?
Se tavallinen.
Neste keuhkoissa esti hapen saannin.
Sinne pantiin letku.
Poistettiin 1,5 litraa nestettä.
Hyvä uutinen on, -
ettei kasvaimia löytynyt.
Kehossasi ei ole uusia kasvaimia.
Mikä helpotus.
Tämä on ohimenevää.
Tämän me kestämme kyllä.
Herra Lancaster.
Miten hän voi?
Paremmin.
Kiitos. Paljon paremmin.
Vain perheenjäsenet pääsevät sisään.
Valitan.
Ymmärrän kyllä.
Voisitteko sanoa, että kävin?
Ilman muuta.
Hyvä.
Mene sinä vain kotiin.
Lepäämään.
Selvä.
Yleensä kasvaimet vastustavat hoitoa, -
mutta niin ei ole käynyt, vielä.
Toisaalta -
lääkitys voi pahentaa ödeemaa.
Totta puhuen -
harva on saanut Phalanxiforia näin pitkään.
Pitkän aikavälin vaikutuksia ei tiedetä.
Yritämme estää endoteelikasvua, -
joka voi pahimmassa tapauksessa -
huonontaa taudin tilaa, -
haitata verenkiertoa -
ja levittää kasvaimia, joita yritämme estää.
Tällaisten potilaiden ennuste -
huononee rajusti taudin edetessä.
Voit luovuttaa, kultaseni.
Älä pelkää.
Hyvä Jumala.
Sitten en ole enää äiti.
Yksi kysymys-
Niin, Hazel?
Voinko mennä Amsterdamiin?
Se ei olisi nyt viisasta.
Miksi ei?
Emmekö pääse matkaan?
Siinä on omat riskinsä.
Kuten ostarilla käynnissä.
Lentokone on eri asia.
Koneessa on happea.
Olet vaiheessa neljä.
Tämä tilaisuus ei tule toistumaan.
Ikinä.
En ymmärrä, miksi en...
Eikö jotenkin voisi... - Ei!
En osaa sanoa tätä mitenkään muuten.
Olet liian sairas.
Olen pahoillani.
Kaikki hyvin?
Haloo?
Hetkinen.
Hei. Gus... taas.
Valitettavasti hän nukkuu.
Asia selvä.
Hyvä. Hei vaan.
Tiedän, mitä ajattelet.
Epäreilua häntä kohtaan.
Ihan totta.
Hän ei kaipaa tätä elämäänsä.
Eikä kukaan muukaan.
Enemmän murhetta kuin iloa.
Totta puhut.
Äiti ja minä olemme samaa mieltä.
On aika heittää sinut pihalle.
Viedä sinut jonkin orpokodin riesaksi.
Olen tosissani.
Me emme ole tunteilijoita.
Haloo???
Huutava hiljaisuus...
Hazel Grace.
Hei, Augustus.
Onko kaikki hyvin ?
Ei.
Mikä on vikana?
Kerro.
En tiedä.
Kaikki.
Tahdon mennä Amsterdamiin.
Van Houten saa paljastaa tulevat tapahtumat.
Enkä erityisemmin halua elää tätä elämää.
Taivas tekee minusta surullisen.
Meillä on vanha keinunrämä, -
jonka isä teki, kun olin pieni...
Kaikki on kai vikana.
Vaadin nähdä sen itkettävän keinun.
Ymmärrän nyt.
Surullinen keinu.
Toivottavasti tajuat, -
että etäisyyden pito minuun -
ei vähennä kiintymystäni.
Yrityksesi epäonnistuvat surkeasti.
Kuule.
Pidän sinusta.
Viihdyn tosi hyvin seurassasi, -
mutta en voi päästää tätä pidemmälle.
Miksi et?
En halua satuttaa sinua.
Ei se mitään.
Et ymmärrä. - Ymmärränpäs.
Et ymmärrä. - Tiedän, mitä ajat takaa.
Ei se haittaa minua.
On kunnia, jos sinä särjet sydämeni.
Olen kranaatti.
Jonain päivänä räjähdän.
Ja tuhoan kaiken ympäriltäni.
On minun vastuullani -
yrittää minimoida uhrit.
Kranaatti.
Siksi minulla ei ole hamsteria.
Tälle keinulle on tehtävä jotain.
Selvä.
"Keinu kaipaa kotia."
"Epätoivoisen yksinäinen keinu
"kaipaa rakastavaa kotia."
"Yksinäinen, pedofiliaan kallistuva keinu
"etsii lasten peppuja."
Ei. - Eikö?
Minusta se on hyvä.
Senpä vuoksi.
Jos satut ihmettelemään, sen vuoksi pidän sinusta.
Olet vain oma itsesi, etkä aavistakaan, kuinka poikkeuksellinen olet.
Et saa puhua noin.
Puhun näin kaikille kavereilleni.
Tiedän. Olemme ystäviä.
Ystäviä. - Ystäviä.
Ystäviä!
Et saa tehdä noin!
Kiitos, että ymmärrät...
...vain ystäviä.
Hyvä on...
Luoja! Älä flirttaile kanssani!
"Hyvä Hazel, sain Hengiltä sanan, että tulet-
vierailulle Augustuksen ja äitisi kanssa."
Äiti?
Niin?
Äiti!
Mitä nyt? - Anteeksi.
Olin kylvyssä.
Ilmoititko Hengille matkan peruuntuvan?
Van Houtenin apulainen sanoi -
heidän odottavan meitä yhä.
Mitä?
Meidän piti kertoa yhdessä isän kanssa.
Äiti.
Lähdemme Amsterdamiin.
Ihanko totta?
Me lähdemme.
Junailimme koko homman.
Tri Maria ja kaikki tietävät.
Vain kolme päivää, ei kuutta. - Hyvä luoja.
Siellä on onkologi valmiina.
Kaikki on järjestetty.
Rakastan sinua.
Rakastan sinua älyttömästi.
Minäkin rakastan sinua.
Käy istumaan. - Mennään Amsterdamiin.
Me mennään Amsterdamiin.
Amsterdamiin. -Tule juttelemaan.
Mutta soita ensin.
Soita hänelle!
Keuhkot, kestäkää yksi viikko.
Onko selvä? Vielä yksi viikko.
Gus, onhan passi valmiina!!!
Kaikki luistaa kuin Watersia vain!!!
Hetki, ruoka. - Mitä unohdit?
Onko sinulla passini? - On.
Kuten sanoin Hengille, -
"Matkustan vain tyylikkäästi."
Me lähdetään Amsterdamiin!
Nyt mennään Amsterdamiin.
Tervehdys.
Gus, kiva nähdä.
Minä otan sen.
Olet tosi kekseliäs!
Onko hyvä, Hazel Grace? - Hyvä on!
Mitä sinulla on nenässä? - Jackie!
Olen pahoillani. - Ei se mitään.
Sen nimi on "kanyyli". Se auttaa minua hengittämään.
Näetkö tämän kaverin?
Se syöttää happea johdon kautta.
Auttaako se minuakin hengittämään?
Ehkä. Haluatko kokeilla?
Selvä.
Tule tänne.
Kas noin.
Se kutittaa!
Jopas jotakin.
Taidan hengittää paremmin.
Antaisin sen mielelläni sinulle, mutta taidan tarvita sitä.
Kiitos kun sain kokeilla. - Ei kestä.
Mennään, Jackie.
Kiitos. Pärjäile. - Heippa.
Matkustajia lennolle 1721 pyydetään siirtymään portille 46...
Meidän koneemme. - Niin on.
Mennään Amsterdamiin! - Hyvä luoja.
Auta vähän.
Ovatko ne märät? - Märät kädet.
- Valitan. - Lopeta!
Oletko ikinä lentänyt?
En.
Se on jännittävää.
Anteeksi? Tupakointi on kielletty.
Kaikilla lennoilla. - En polta.
Se on metafora. Tappava aine on suussa, -
mutta hän ei anna sille valtaa.
Metafora on kielletty lennolla.
Matkustamohenkilökunta, valmiina lähtöön.
Kiitos.
Onko hyvä?
Tältä tuntuu sinun kyydissäsi.
Jestas, me lennetään.
Me lennetään!
Katso maata! Katso.
Mikään ei ole ikinä näyttänyt tältä.
Autot ovat kuin...
Olette herttainen pari.
Olemme vain ystäviä.
Hän on, minä en.
Voi jee!
Jätä hänet rauhaan, hirviö!
Katso, Hazel.
Ihan hullua.
Mitä?
Katso lasimaalausta. Uskomaton.
Kirjaan meidät hotelliin.
Puetaan sinut nätisti.
Teille kahdelle on varaus Oranjee-ravintolassa.
Viesti: "Hyvää ruokahalua. Peter Van Houten."
Vaikuttaa mahtavalta paikalta.
Opaskirjan mukaan fiini ja romanttinen.
Aivan. Fiini...
Hyvä luoja.
No niin, sitten...
...mitä laitat yllesi?
Onko tuo minulle?
Se on tosi ihana!
Sitä juuri tarkoitan.
Tarkoitat mitä?
Että sinulle sopii, että -
teinityttösi ilakoi vanhemman pojan kanssa -
syntisenä tunnetussa kaupungissa?
Juuri sitä minä tarkoitin.
Gus!
Näytät tosi komealta!
Kiitos.
Hazel, Gus tuli tosi komeana!
Ravintola on kuulemma uskomaton.
Mitä?
Näytät upealta.
Kiitos.
Perillä.
Oranjee. Täsmää.
Pöytänne, herra ja rouva Waters.
Kiitos.
Kiitos, Gus.
Ole hyvä.
Me tarjoamme samppanjan.
Kiitos.
Hyvää iltaa.
Hyvä on? - Hyvä on.
Tosi hyvää.
Dom Pérignon sanoi keksittyään samppanjan:
"Tulkaa pian. Maistan tähdet."
Tervetuloa Oranjeen.
Saako olla menu vai keittiömestarin suositus?
Keittiömestarin suositus kuulostaa hyvältä.
Anteeksi...
Taidamme tarvita hieman lisää tätä.
Tähdet on pullotettu teitä varten.
Nuo ovat meidän.
Porkkanarisotto rouvalle.
Kiitos.
Ja herralle.
Kiitos.
Hyvää ruokahalua.
Tahdon, että risotostani tulee henkilö, -
jonka kanssa voin mennä naimisiin.
Pidän puvustasi.
Kiitos. Se on ensi kertaa päällä.
Etkö pidä tuota hautajaisissa? - En.
Se ei ole läheskään näin hieno.
Kun sairastuin, -
sain 85 %:n mahdollisuuden parantua.
Hyvät mahdollisuudet.
Vuosi kidutusta, jalan amputointi, -
ja silti 15 %:n mahdollisuus epäonnistua.
Ennen leikkausta -
pyysin vanhemmiltani hienoa pukua.
Se on siis kuolinpukusi.
Niin on.
Minäkin sain sellaisen 15-vuotislahjaksi.
Mekon.
En ehkä silti panisi sitä treffeille.
Ovatko nämä treffit?
Varovasti.
Olemme herra ja rouva Waters.
Koska hovimestari ei osaa englantia.
Niin on paras, kaiken varalta.
Muistatko, mitä sanoit risotosta?
Mahdunko minä mukaan?
Jumala?
Ehkä.
Entä enkelit?
Ei.
Tuonpuoleinen elämä?
Ei.
Tai ehkä sittenkin.
En kiellä täysin, -
mutta kaipaan todisteita.
Entä itse? - Ilman muuta.
Ihanko totta?
Ei mitään yksisarvisten taivasta, -
jossa asutaan pilvilinnoissa, -
mutta uskon johonkin vastaavaan.
Muuten -
millään ei ole väliä.
Ehkä millään ei ole väliä.
En hyväksy sitä.
Minä rakastan sinua.
Kuulit kyllä.
Augustus. - Rakastan sinua.
Rakkaus on huuto tyhjyyteen -
ja unohdus on väistämätöntä.
Olemme kaikki tuomittuja, -
ja eräänä päivänä -
kaikki työmme muuttuu tomuksi.
Aurinko nielee maapalloparan.
Ja minä rakastan sinua.
Anteeksi.
Lisää tähtiä?
Ei kiitos.
Saisimmeko laskun? - Ette.
Laskun maksaa herra Van Houten.
Mitä?
En tajua tuota paitaa.
Van Houten tajuaa kyllä.
Kirjassa on ainakin 50 Magritte-viitettä.
"Tämä ei ole piippu."
Vaikka se on piippu.
Eipäs ole.
Se on piipun kuva.
Tajuatko?
Kuva ei ole se, mitä se kuvaa.
Eikä liioin t-paita, jossa kuva on.
Kuules, -
milloin sinusta tuli noin aikuinen?
Kuka on valmis vastauksiin?
Minä!
Perillä ollaan.
Jännitän niin, etten meinaa saada henkeä.
Kuten yleensä?
Älä viitsi.
Lidewij?
Hei! - Hei, olen Augustus.
Lidewij. - Hazel.
Peremmälle.
Kiitos.
Peter! He tulivat!
Ketkä hiton "he"?
Augustus ja Hazel, -
nuoret fanit, joille olet kirjoitellut.
Ne amerikkalaisetko?
Kutsuit heidät.
Tulkaa, olkaa hyvät.
Tiedät, miksi lähdin Amerikasta.
Jottei tarvitsisi tavata amerikkalaisia.
Olet itse amerikkalainen.
Valitettavasti.
Heitä heidät ulos.
En varmasti.
Ole nyt kohtelias.
Tulkaa.
Raivaan vähän tilaa.
Kiitos.
Kumpi teistä on Augustus Waters?
Minä.
Hän on Hazel.
Kiitos, että vastasitte viesteihimme.
Se taisi olla virhe.
Olette ensimmäiset, ja tässä sitä ollaan.
Viskiä?
Ei kiitos.
Vain minulle, Lidewij.
Toinen viskisooda, kiitos.
Maistuisiko aamiainen?
Hän pitää minua juoppona.
Ja Maata pyöreänä.
Pidätte siis kirjastani.
Rakastamme sitä.
Rakastamme.
Augustus...
Hän käytti toiveensa tähän tapaamiseen.
Ei paineita.
Pukeuduitko Annaksi tarkoituksella?
Tavallaan.
Haluamme kiittää eilisestä illallisesta.
Ja samppanjasta.
Uskomattoman hyvää.
Maagista.
Tarjosimmeko me illallisen?
Vieläpä kernaasti.
Olette tulleet kaukaa.
Miten voin auttaa?
Meillä on kysyttävää -
kirjan lopun jälkeisistä tapahtumista.
Erityisesti koskien Annan läheisiä.
Äitiä, Tulppaanimiestä...
Miten tunnette ruotsalaista hip-hopia?
Tuskin ollenkaan.
Lidewij, soita heti Bomfalleralla.
Selvä.
Emme ymmärrä ruotsia.
Kuka muukaan?
Tärkeintä ei ole, mitä äänet sanovat, -
vaan mitä ne tuntevat.
Pottuiletteko meille?
Onko tämä joku vedätys?
Gus, käy istumaan.
Kirjan lopussa...
Kuvitellaan kisa kilpikonnaa vastaan.
Kilpikonna saa 10 metriä etumatkaa.
Kun juoksette 10 metriä, -
kilpikonna etenee yhden metrin ja niin edelleen.
Olette nopeampia, mutta ette tavoita sitä.
Voitte vain kaventaa johtoa.
Voitte toki ohittaa kilpparin, -
jos ette pohdi asian mekaniikkaa.
Kysymys "Miten?" oli niin mutkikas, -
ettei kukaan ratkaissut sitä, -
kunnes Cantor todisti, -
että jotkut äärettömyydet ovat toisia isompia.
Se vastannee kysymykseenne.
Olen pahoillani. En tajua mitään.
Vaikutitte älykkäältä viesteissänne.
Onko syöpä levinnyt aivoihinne?
Peter.
Voidaanko puhua hetki Annasta?
Olkaa kiltti.
Tarina päättyy ilmeisesti kesken virkkeen, -
koska hän kuolee tai sairaus murtaa.
En halua puhua kirjasta.
Toki muilla on silti tulevaisuus.
Eikö?
Sanoin, etten halua. - Te lupasitte!
Mitään ei tapahdu! Ne ovat hahmoja!
Heitä ei ole kirjan ulkopuolella.
Ei ole mahdollista!
Ymmärrän kirjallisen puolen.
En jaksa tätä, Lidewij.
On pakko kuvitella... - Unohda lapsellisuutesi.
Kieltäydyn säälimästä sinua tavanomaisesti.
En kaipaa sääliä! - Tokihan!
Elät siitä, kuten kaikki sairaat lapset.
Elät lasketut päiväsi... - Peter!
...sinä lapsena, joka diagnosoitiin.
Joka uskoo elämään kirjan lopun jälkeen.
Me aikuiset säälimme sitä.
Maksamme hoidot, happilaitteet.
Nyt riittää.
Olette oikkuja evoluutiossa, -
joka ei piittaa yksittäisestä elämästä.
Epäonnistunut mutaatiokoe.
Kuules, pissipää, -
turha yrittää sanoa mitään uutta sairaudestani.
Tulin vain yhtä asiaa varten.
Että kerrotte, mitä lopun jälkeen tapahtuu!
En voi kertoa.
Paskat. - En voi.
Keksi jotain!
Teidän on parasta poistua.
Oletko ikinä miettinyt, -
miksi kysymyksesi ovat sinulle niin tärkeitä?
Painu helvettiin.
Hei, ei hätää.
Kaikki on hyvin.
Kirjoitan sinulle jatkon.
Minä teen sen.
Paremman kuin tuo juoppo.
On verta, suolenpätkiä ja uhreja.
Pidät siitä.
Anteeksi, tärväsin toiveesi tuohon kusipäähän.
Et häneen vaan meihin.
Hazel ja Augustus!
Olen tosi pahoillani.
Olosuhteet ovat katkeroittaneet hänet.
Luulin tapaamisen auttavan häntä, -
jotta hän näkisi työnsä vaikuttaneen.
Mutta... olen tosi pahoillani.
Tahdotteko nähdä Anne Frankin talon?
En mene minnekään hänen kanssaan. - Ei.
Häntä ei ole kutsuttu.
Hissiä ei valitettavasti ole.
Ei se mitään. - Portaita on paljon.
Jyrkkiä. - Pystyn kyllä.
Meidän ei ole pakko. - Pystyn kyllä.
Mentiin.
Frankin perhe oli Frankfurtista.
Anne Frankin päiväkirjasta tuli maailmankuulu.
Tällaisina aikoina on vaikeaa.
Ihme, etten ole hylännyt ihanteitani.
Ne vaikuttavat epätodellisilta, -
mutta pidän niistä kiinni, koska uskon -
yhä ihmisen perimmäiseen hyvyyteen.
Minun on mahdotonta rakentaa elämääni...
Mennäänkö?
Kyllä. - Kyllä.
Voin kantaa sen.
Minä kannan.
Juuri tämä kirjahylly kätki Frankin perheen.
Minä kannan. - Kiitos.
Olemme liian nuoria tällaisiin ongelmiin, -
mutta ne eivät jätä meitä rauhaan, -
kunnes keksimme ratkaisun.
Kaikki hyvin? - On.
Ihan rauhallisesti.
Anteeksi. - Ei mitään.
Tahdon pyöräillä, tanssia, nähdä maailmaa, -
tuntea itseni nuoreksi ja vapaaksi. 24.12.1943.
Mutta kun katson taivaalle, -
tunnen, että kaikki muuttuu paremmaksi.
Että myös tämä julmuus loppuu.
Kaikki hyvin?
On.
Nyt taitaa riittää.
Ei jatketa enää.
Pärjään kyllä.
Kaikki on mallillaan.
Jumala tahtoo nähdä ihmiset onnellisina.
Missä on toivoa...
Hazel.
...siellä on elämää.
Hyvä.
Oletko okei? - Olen.
Perillä ollaan. Katso.
Kaikki hyvin?
On. Hyvä luoja.
Kiitos.
Otto oli perheen ainoa jäsen, joka selviytyi.
Annen isä.
Sellaisina hetkinä -
en voi ajatella kurjuutta, -
vaan vielä jäljelle jäänyttä kauneutta.
Yritä löytää sisäinen onni.
Ajattele kaikkea kaunista ympärilläsi -
ja ole onnellinen.
Bravo.
Rakastuin häneen niin kuin nukahdetaan.
Ensin vähitellen, sitten kokonaan.
Se loppuu polven yläpuolelle -
Ja Suippenee.
Mikä?
Jalkani.
Ettäs tiedät.
Gus...
unohda itsesi.
Odota.
Se on jumissa.
Rakastan sinua kamalasti, Augustus Waters.
Niin minäkin sinua, Hazel Grace.
Tosi, tosi paljon.
En saa henkeä.
Ei hätää.
Hazel.
Olet niin kaunis.
Lopeta.
Ei, olet tosi kaunis.
Olen onnenpoika.
Olen onnentyttö.
Rakas Augustus... NEITSYET
Yksijalkaiset 18-vuotiaat...
sinun, Hazel Grace
Hyvä luoja!
Sanoit häntä "pissipääksi"!
Niinpä! - Sanoitko?
Mistä repäisit sen?
En tiedä, se vain tuli.
Olin tosi vihainen.
Mikä hirviö.
Se oli kamalaa.
Mitä sitten tapahtui?
Menimme Anne Frankin talolle. - Niinkö?
Se oli mahtava. - Uskomaton?
Tosi mahtava.
Entä sitten?
Käveltiin vain.
Kuulostaa ihanalta.
Eikö meillä ole vielä pari tuntia?
Mennäänkö Van Gogh -museoon?
Mitä ikinä haluat.
Kaikkea ei ehditä...
Sinun täytyy tulla toisen kerran.
Voisitko olla puhumatta hulluja?
En puhu hulluja.
Olen optimisti.
Rouva Lancaster?
Saisimmeko olla hetken kahdestaan?
Toki, Gus.
Menen huoneeseen -
ja olen valmis, kun päätätte, mitä tehdään.
Mennäänkö kävelylle?
Mitä nyt?
Ennen kuin jouduit sairaalaan, tunsin...
kipua lonkassani.
Kävin PET-kuvauksessa, -
ja kuva loisti kuin joulukuusi.
Rintakehä ja maksa...
Yltympäriinsä.
Anteeksi.
Olisi pitänyt kertoa sinulle.
Tosi epäreilua.
Maailma ei ole toivomusautomaatti.
Kuule...
Älä huolehdi minusta.
Kiusaan sinua vielä pitkään.
Onko sinulla kipuja?
Ei.
Olo on ihan hyvä.
Hyvä on.
Etkö voisi unohtaa tämän?
Olla kuin en olisi kuolemaisillani.
Et ole kuolemaisillasi.
Sinulla on vain vähän syöpää.
Olisiko ihan hullua -
vaikka pussailla?
Nyt heti?
Luultavasti.
Ihana perheeni (ja Gus)
Solusalpaajahoito
Miten silmäsi voivat, Isaac? - Hyvin.
Ne eivät vain ole päässäni, -
mutta muuten...
Koko kehoni on syövän vallassa.
Valitan, minä voitin.
Oletko jo kirjoittanut hänelle muistopuheen?
Hemmo... - Mitä?
En ole vielä kertonut hänelle. - Mitä?
Anteeksi. - Augustus?
Jonkun pitää puhua hautajaisissani.
Toivoin, että sinä ja Isaac, etenkin sinä, -
voisit ystävällisesti kynäillä jotakin.
Teen sen mielelläni.
Kiitos.
Olette sööttejä.
Ällöttävää.
Olette ällöjä.
Oletko kuullut Monicasta?
En sanaakaan.
Eikö hän ole kysellyt vointia tekstarilla? - Ei.
Vihaan häntä.
On muita tyttöjä. Älkää minusta huoliko.
Tukiryhmässä on uusi tyttö, -
jolla on messevät...
Mistä sinä tiedät?
En minä niin sokea ole.
Hazel Grace?
Onko sinulla viitosta?
Entäs nyt?
Kaverit?
Eikö täällä tuoksu kananmuna?
Onko se siinä?
Siinä on.
Hermostuttaa. - Niinkö?
Onko Monica siellä?
Ei väliä, missä hän on.
Kyse ei ole hänestä, vaan sinusta.
Saanko munan?
Hazel Grace, munia kehiin.
Munia. - Isaac.
Sitten mentiin.
Anna palaa. - Heitä.
En kuullut mitään.
Vähän vasemmalle.
Heitän vain tähtään? - Tähtää.
Selvä. - Vasemmallemmalle.
Pitäisikö odottaa pimeää?
Isaacilla on ihan pimeää.
En ole kuuro, vain sokea!
Kuulen, kun morkkaat vammaani.
Anteeksi. - En tykännyt.
Minne heitän? - Heitä kovaa.
Hyvä.
Hyvä!
Mitä?
Minä osuin!
Nyt tiedän, mihin tähdätä.
Se teki gutaa.
Jatka vain.
Heitä vielä.
Antakaa lisää, lisää!
Lopeta! Lopeta!
Isaac.
Hei. Oletteko Monican äiti? - Olen.
Päivää. Tyttärenne on tehnyt väärin.
Me tulimme kostamaan.
Emme ehkä näytä uhkaavilta, -
mutta meillä on viisi jalkaa, neljä silmää -
ja Kahdet ja puolet toimivat keuhkot.
Lisäksi meillä on pari tusinaa munia, -
joten teinä palaisin sisälle.
Toimiko se? - Kyllä.
Typerin puhe ikinä. Toimiko se?
Ole hyvä. Hetkinen.
Tuntuu tosi hyvältä!
Augustus?
Hazel Grace.
Hei.
Voi luoja, hei. Rakastan sinua.
Olen bensiksellä.
Kuinka? - Jokin on pielessä.
Sinun täytyy- --
Voitko tulla auttamaan minua?
Gus!
Gus.
Mistä on kyse?
Katso. - Se on tulehtunut.
Hengitä syvään.
Minun täytyy soittaa apua.
Ei. Älä kutsu ambulanssia -
tai vanhempiani.
En anna sitä ikinä anteeksi.
Mitä sinä teet täällä?
Mitä teet täällä?
Halusin ostaa tupakkaa.
En löydä askiani.
Ehkä kadotin sen tai se on otettu pois.
Halusin tehdä jotain itse.
Halusin tehdä itse.
Minun täytyy soittaa ambulanssi. - Ei!
Pakko. - Ei!
Täällä tarvitaan ambulanssia.
Vihaan itseäni!
Nimeni on Hazel Grace Lancaster.
Tulkaa pian.
Hopeanvärinen Jeep bensiksellä.
Voisinpa sanoa, -
että Augustuksen huumori piti loppuun asti.
Ettei hänen urheutensa horjunut.
Mutta niin ei käynyt.
Minuun sattuu.
Olen mäntti.
Kaikki hyvin, kulta.
Hazel?
Kerrotko minulle tarinan?
Tarinan?
Tai lausutko runon?
Osaan yhden runon.
Lausutko sen?
William Carlos Williamsin Punaiset kottikärryt.
"Niin paljon on kiinni sadeveden lasittamista
"punaisista kottikärryistä
"valkoisten kanojen vierellä."
Joko se loppui?
Ei tietenkään.
"Niin paljon on kiinni puunoksien halkomasta
"sinitaivaasta
"Niin paljon on kiinni sinihuulisen pojan
"vatsasta kohoavasta ravintoletkusta
"Niin paljon on kiinni
"tästä maailmankaikkeuden tarkkailijasta"
Miten hän voi?
Hänellä on ollut rankka yö.
Verenpaine on matalalla.
Hänen sydämensä...
Entä solusalpaajat?
Hoidot lopetetaan.
Saanko tavata hänet?
Me sanomme terveisiä.
Selvä. - Hyvä on.
Istuskelen hetken tässä, jos sopii.
Totta kai.
Kaikessa rauhassa.
Kas niin.
Onko hyvä?
Hei.
Mitä mietit?
Unohdusta.
Onhan se lapsellista, mutta...
Ajattelin, että minusta tulisi sankari.
Että minulla olisi suuri tarina.
Sellainen, mistä lehdet kirjoittavat.
Minun piti olla erikoistapaus.
Sinähän olet.
Niin, mutta...
Tiedät, mitä tarkoitan.
Tiedän, mutten ole samaa mieltä.
Sinulla on pakkomielle tulla muistetuksi.
Älä suutu. - Olen vihainen.
Koska olet minusta erityinen. Eikö se riitä?
Elämälläsi on tarkoitus vain, -
jos Kaikki muistavat ja rakastavat.
Tiedätkö mitä? Tämä on elämäsi.
Kaikki, mitä saat.
Minut, perheesi, tämän maailman, et muuta.
Jos se ei riitä, valitan. Se ei ole mitätöntä.
Koska rakastan sinua.
Ja minä muistan sinut.
Anteeksi. Olet oikeassa.
Kunpa vain tyytyisit siihen.
Elämäni on ollut hyvä.
Se ei ole vielä ohi.
Augustus.
Syöpägenren vähemmän paska vakiokuvio -
on "Viimeinen hyvä päivä -
jolloin tilan huonontuminen pysähtyy -
ja kipu on hetken siedettävä.
Ongelmana toki on, ettei tiedä -
viimeisen hyvän päivän olevan viimeinen.
Se tuntuu vain yhdeltä siedettävältä päivältä.
Hei, Augustus.
Iltaa, Hazel Grace.
Nopea kysymys-
Kirjoititko pyytämäni muistopuheen?
Ehkä.
Voisitko tulla -
Jeesuksen kirjaimelliseen sydämeen?
Ehkä. Onko kaikki hyvin?
Rakastan sinua.
Saanko avaimet?
Meillä on ruoka. - Pitää mennä.
Et syönyt edes lounasta.
Ei ole nälkä. - Jotain pitää syödä.
Ei ole yhtään nälkä.
Gus sairastaa, mutta pidä huoli itsestäsi.
Tämä ei liity Gusiin.
Sinun pitää pysyä terveenä.
Syö jotain, kulta. -"Pysyä terveenä"?
En ole terve. Minä kuolen.
Minä kuolen, te jäätte tänne -
eikä tarvitse enää hoitaa ketään -
etkä ole enää äiti, -
mutta en voi sille mitään.
Voinko mennä?
Miksi sanoit noin?
Itse sanoit niin.
Mitä tarkoitat?
Teholla.
Hazel...
Se ei ole totta. Olin väärässä.
Jos sinä kuolet...
"Kun."
Kun sinä kuolet...
olen silti aina äitisi.
Se on elämässäni parasta.
Se on suurin pelkoni.
Kun olen poissa, -
teillä ei ole enää elämää.
Te vain tuijotatte seiniä -
tai viette hengen itseltänne.
Kulta, me emme tee niin.
Sinun menettämisesi...
...sattuu aivan mielettömästi.
Tiedät kuitenkin, että kipua voi sietää.
Pitää purra hammasta.
Opiskelen sosiaalialaa.
Mitä?
Voin käyttää kokemuksiamme -
toisten perheiden auttamiseen.
Mikset ole kertonut?
Ettet tuntisi itseäsi hylätyksi.
Hylätyksi?
Tämä on...
Loistava uutinen.
Mene.
Muru.
Suoraan eteen.
Vähän vasempaan.
Onko tässä porras? - On, ojenna kätesi.
Koroke on oikealla.
Juuri siinä.
Hienoa.
Hei.
Olet myöhässä.
Hei. Näytät hurmaavalta!
Tiedän.
Mistä on kyse?
Kerro, Gus.
Haluan osallistua omiin hautajaisiini.
Toivottavasti myös haamuna, mutta...
Jos se ei onnistu, -
järjestin nämä esihautajaiset.
Valmista?
Augustus Waters oli ylimielinen mulkero.
Mutta me annoimme hänelle anteeksi.
Ei hänen komeutensa takia -
tai koska hän oli vasta 19-vuotias.
18.
Älä viitsi.
Annan sinulle lisäaikaa. Älä keskeytä.
Vainajat eivät keskeytä muistopuhetta.
Kun tulevaisuuden tiedemiehet -
tuovat minulle robottisilmät -
ja pyytävät kokeilemaan niitä, -
käsken heidän painua hiiteen, -
koska en tahdo nähdä maailmaa ilman sinua.
En tahdo nähdä maailmaa ilman Augustus Watersia.
Tämän lausuttuani kokeilen silmiä, -
koska ne ovat sentään robottisilmät.
Kuulostaa siistiltä.
Enpä tiedä...
Tämä on vaikeaa.
Kaikkea hyvää.
Voisitko auttaa?
Vähän oikealle.
Käänny ja istu. Juuri niin.
Sinun vuorosi, Hazel Grace.
Hei.
Olen Hazel Grace Lancaster.
Augustus Waters oli kohtalokas rakkauteni.
Rakkaustarinamme oli eeppinen -
ja luultavasti jo yhden virkkeen jälkeen -
hukun kyynellätäkköön.
Kuten kaikki rakkaustarinat, -
tämä kuolee meidän mukanamme.
Niin kuin kuuluukin.
Toivoin, että hän pitäisi muistopuheen minulle.
Koska ei ole ketään toista...
Juu, ei...
En pysty puhumaan rakkaustarinastamme.
Puhun sen sijaan matikasta.
En ole matemaatikko, mutta tiedän tämän.
Nollan ja yhden välillä on äärettömästi lukuja.
0,1 ja 0,12 ja 0,112 -
ja äärettömiin muita lukuja.
Välillä 0 - 2 on vielä suurempi äärettömyys -
tai välillä nolla ja miljoona.
Toiset äärettömyydet ovat toisia isompia.
Kirjailija, josta pidimme, opetti sen.
Tahdon enemmän lukuja -
kuin tulen saamaan.
Ja luoja, -
että haluan Gusille enemmän päiviä.
Mutta Gus, -
rakkaani, -
olen sinulle äärettömän kiitollinen -
meidän pikku äärettömyydestämme.
Hetkinen.
Annoit minulle ikuisuuden -
laskettujen päivien sisällä.
Ja siitä minä olen -
ikuisesti kiitollinen.
Rakastan sinua tosi paljon.
Minäkin rakastan sinua.
Augustus Waters kuoli 8 päivää myöhemmin, -
kun hänestä itsestään syntynyt syöpä -
pysäytti hänestä itsestään syntyneen sydämen.
Se oli sietämätöntä.
Kaikki.
Joka hetki toistaan pahempi.
Ensiavussa pyydetään -
arvioimaan kipu asteikolla 1 - 10.
Se on kysytty minulta satoja kertoja -
ja muistan kerran, -
kun en saanut henkeä ja rintaa poltti.
Hoitaja pyysi arvioimaan kivun.
En voinut puhua, mutta näytin 9 sormea.
Myöhemmin, kun voin paremmin, -
hoitaja sanoi minua taistelijaksi.
"Mistäkö tiedän?" hän kysyi.
"Väitit kymppiä ysiksi."
Mutta se ei ollut totta.
En sanonut "yhdeksän" urheuttani.
Vaan koska säästelin vielä kymppiäni.
Tämä oli kymppi.
Suuri ja kamala kymppi.
"En pelkää pahaa, sillä sinä olet kanssani, -
paimensauvasi lohduttaa minua.
Katat minulle pöydän vihollisteni eteen, -
voitelet pääni öljyllä -
ja maljani on ylitsevuotavainen.
Hyvyytesi ja rakkautesi seuraavat minua -
elämäni päivinä, -
ja saan asua Herran huoneessa -
ikuisesti."
Augustus Waters taisteli sinnikkäästi vuosia.
Taistelu oli urhea, ja hänen sisunsa...
Paskapuhetta.
...Innoitti meitä kaikkia.
Rukoilkaamme.
Kiitos, Herra, Augustus Watersin elämästä...
Ollaan rukoilevinamme.
...hänen sisustaan ja urheudestaan.
Pyydämme, että tuet meitä ja olet lähellä -
ja lohdutat hänen perhettään ja ystäviään.
Kiitos, että olet täällä, Herra.
Rukoilemme Jeesuksen nimeen.
Aamen.
Seuraavaksi Gusin läheinen ystävä, -
Hazel Lancaster.
Olin itse asiassa hänen tyttöystävänsä.
Gusin kotona on kaunis teksti:
"Sateenkaareen kuuluu aina sade."
Vielä viimeisinä päivinään...
En uskonut sanaakaan.
...hän hymyili tämän tästä.
Mutta ei se mitään.
Tiesin, että tämä oli oikein.
Hautajaiset eivät ole vainajia varten.
Vaan eläviä varten.
Tahdotko seuraa?
En tarvitse.
Ajelen vain yksikseni.
Rakastan sinua.
Puhuit kauniisti.
Nähdään pian. Ajakaa varovasti.
Saanko tulla?
Omnis cellula e cellula.
Waters ja minä kirjoiteltiin viimeisinä päivinä.
Luetko nykyään ihailijapostiasi?
Hän ei ollut ihailija.
Hän inhosi minua.
Hän vaati, että tulen hautajaisiin -
ja kerron sinulle Annasta ja tämän äidistä.
Tässä olen.
Vastaus on omnis cellula e cellula.
Elämä tulee elämästä.
En jaksaisi nyt.
Etkö tahdo selitystä?
En.
Kiitoksia vaan. Hyvää elämää.
Muistutat häntä.
Muistutan monista monia.
Tyttäreni oli kahdeksan.
Hän kärsi kauniisti kovin pitkään.
Oliko hänellä leukemia kuin Annalla?
Aivan kuin Annalla.
Otan osaa.
Kuten myös. Anteeksi, että pilasin matkanne.
Et pilannut matkaamme.
Meillä oli mahtava reissu.
Tiedätkö raitiovaunuongelman?
On olemassa etiikan ajatuskoe -
nimeltä raitiovaunuongelma.
Philippa Foot oli brittifilosofi...
Voi luoja.
Yritän selittää sinulle jotain -
ja kertoa haluamasi. - Etpäs!
Olet juoppo surkimus -
ja sinun tulee poistua autostani, -
jotta voin mennä kotiin suremaan yksin!
Haluat lukea tämän.
En halua lukea mitään. Voitko poistua?
Ole hyvä ja poistu! - Hyvä on.
Voinko tulla?
Olen tosi pahoillani.
Mutta eikö se ollut etuoikeus?
Rakastaa häntä?
Nyt tiedät, mitä tunnemme sinua kohtaan.
Hazel?
Ystävä tuli tapaamaan sinua.
Tiedätkö, oliko hänellä tuskia?
Hänellä oli pitkään hengitysvaikeuksia, -
ja lopulta hän menetti tajuntansa.
Ei siinä ollut kehumista.
Kuoleminen on syvältä.
Gus todella rakasti sinua.
Tiedän.
Hän puhui siitä koko ajan.
Hän puhui sinusta ärsyttävyyteen asti.
Ei se minusta ollut ärsyttävää.
Tiedetään.
Saitko kirjeen kirjailijaystävältäsi?
Hän ei ole ystäväni.
Miten tiesit siitä?
Juttelimme hautausmaalla, -
ja hän sanoi tulleensa tuomaan kirjeen sinulle.
En välitä enää siitä.
En halua lukea sen paskiaisen kirjoituksia.
Se olikin Gusin kirjoittama.
Mitä?
Gus kirjoitti sen ja lähetti Van Houtenille.
Hyvä luoja.
Herra Van Houten, -
olen hyvä ihminen, mutta huono kirjoittaja.
Te olette huono ihminen, mutta hyvä kirjoittaja.
Meistä tulisi hyvä tiimi.
En halua pyytää palveluksia, -
mutta jos on aikaa, kuten näytti olevan, -
stilisoikaa tämä minulle.
Se on Hazelin muistopuhe.
Hän pyysi minua kirjoittamaan.
Tyyli kaipaa vain hiomista.
Me kaikki haluamme tulla muistetuiksi.
Mutta Hazel on eri maata.
Hazel tietää totuuden.
Hän ei halunnut miljoonaa ihailijaa. Vain yhden.
Ja sai sen.
Häntä ei rakastettu laajasti, mutta syvästi.
Eikö se ole tavanomaista enemmän?
Kun hän oli sairas, tiesin kuolevani.
Mutten halunnut kertoa sitä.
Kun hän oli teholla, livahdin hänen luokseen.
Istuin siinä, kunnes paljastuin.
Silmät olivat kiinni, iho kalpea.
Mutta kädet olivat yhä hänen kätensä.
Yhä lämpimät. Kynsissä sinimustaa lakkaa.
Pidin häntä käsistä.
Kuvittelin maailman ilman meitä, -
ja miten mitätön maailma se oli.
Hän on hyvin kaunis.
Häntä jaksaa katsella aina vain.
Ei tarvitse miettiä, onko hän minua fiksumpi, -
koska hän on.
Hän on hauska, muttei koskaan ilkeä.
Rakastan häntä.
Luoja, että rakastan häntä.
Olen onnekas, kun rakastan häntä, Van Houten.
Kukaan ei voi valita, miten elämä satuttaa, -
mutta sen voi valita, kuka satuttaa.
Valitsin mielestäni hyvin.
Toivottavasti myös hän.
Onko hyvä, Hazel Grace?
Hyvä on.