Traducerea și adaptarea după sonor: FlorinA & Dani67 (c) RoSa-Team.ro
Sincronizarea : nickcrysis
Să vă spunem o veche poveste
și vom vedea cât de bine o știți.
Au fost odată ca niciodată, două regate dușmane de moarte.
Așa de mare era discordia dintre ele,
că se spunea că doar un mare erou
sau un groaznic ticălos mai putea să le aducă împreună.
Într-un regat, trăiau oameni ca voi și cu mine.
Cu un rege zădarnic și lacom care domnea peste ei.
Erau veșnic nemulțumiți
și invidioși pe bogățiile și frumusețile vecinilor lor.
Iar în celălalt regat erau...
Multe creaturi ciudate și minunate.
N-aveau nevoie de rege și regină, aveau încredere una în cealaltă.
Într-un mare copac, de pe o mare stâncă din The Moors
trăia un astfel de spirit.
Ai putea-o lua ca pe o fată.
Dar nu era o fată obișnuită,
era o zână.
Gata.
Iar numele ei era... Malefica.
Bună dimineața, dle Chandoval, îmi place basca dvs.
Nu... Nu, n-o face !
Nu m-ai nimerit.
- Bună dimineața ! - Bună dimineața !
Foarte frumos, fetelor !
- Ce-i forfota asta ? - Gărzile au găsit la hotare...
Vreau să-i spun eu !
Sunt niște reguli, Flittle. Eu îi spun acum, tu data viitoare.
Ultima oară i-ai spus tu,
ar trebui să-i spun eu acum și tu data viitoare.
- Ce să-mi spuneți ? - Bine.
Mulțumesc.
Malefico...
La hotare, garzile au găsit un om-hoț la fântâna perlelor.
Scuzați-mă.
Mereu face așa cu aripile alea mari.
Sper să nu înceapă un nou război.
Nu mi-e teamă.
Pe lângă asta, n-am mai văzut un om atât de aproape.
- Ieși ! - Nu.
Au să mă ucidă. Pe lângă asta,
sunt hidoși.
E extrem de nepoliticos !
Nu-l asculta, Balthasar.
Frumusețea ta e proverbială.
Nu-i voie să furi.
Dar noi nu ucidem oameni pentru asta.
Ieși, imediat !
Ești un om adult ?
Nu.
Cred că-i doar... un băiat.
Iar tu ești o simplă fată.
- Cred. - Cine ești ?
Mă cheamă, Stefan.
Tu cine ești ?
Eu sunt, Malefica.
Da, sigur !
Trebuie s-o dai înapoi.
Ce să-ți dau înapoi ?
De ce ai aruncat-o și n-ai vrut s-o ții ?
N-am aruncat-o.
Am trimis-o acasă la ea, cum fac cu tine.
Într-o zi voi locui acolo... în castel.
Acum unde locuiești ?
Într-o șură.
Așadar părinții tăi sunt fermieri ?
Părinții mei sunt morți.
Și ai mei.
Ne mai vedem.
N-ar trebui să mai vii aici, e nesigur.
Dacă aleg asta, dacă mă întorc... vei fi aici ?
Poate.
- Ce-ai pățit ? - Inelul tău.
- Metalul arde zânele. - Îmi pare rău.
Îmi plac aripile tale.
Malefica a crezut că Stefan și-a aruncat inelul.
El care avea atât de puțin pe lume.
Astfel ca mâna aceea s-o mai poată atinge din nou.
Și i-a mișcat inima.
Așa că tânărul hoț care spera să fure o bijuterie,
a furat ceva mult mai prețios.
Cum am spus !
Malefica !
După atâtea săptămâni, uite că te-ai întors.
Cred că merită riscul.
Așadar... tu cum te distrezi pe aici ?
Stefan și Malefica au devenit cel mai puțin probabil, prieteni.
Și pentru o vreme părea că, măcar pentru ei,
vechia dușmănie dintre zâne și oameni fusese uitată.
Cum se întâmplă adesea,
prietenia s-a transformat încet în altceva.
La a 16 aniversare, Stefan i-a dat Maleficei un dar.
Îi spusese că era sărutul adevăratei iubiri.
Dar nu avea să fie așa.
Odată cu trecerea anilor,
ambiția lui Stefan l-a făcut să se îndepărteze de Malefica,
tentat de lingușirile oamenilor.
În timp ce Malefica, cea mai puternică dintre zâne,
creștea ca să devină protectoarea lui The Moors.
Malefica hoinărea singură
și câteodată se întreba unde ar putea fi Stefan,
dar n-a înțeles niciodată lăcomia și invidia omenească.
Dar avea să învețe.
Regele oamenilor a auzit că The Moors a devenit puternic
și a jurat să-l distrugă.
Atențiune. Opriți !
Păstrați rândurile !
Uitați-o !
Misteriosul The Moors unde nimeni nu îndrăznește să se aventureze
de teama creaturilor magice
care-și fac acolo cuib. Eu spun să le zdrobim !
Nu treceți mai departe !
Un rege nu primește ordine de la un elf înaripat.
Tu... nu-mi ești rege !
Aduceți-mi capul ei.
Scoateți săbiile !
Atacați !
Ridicați-vă și stați alături de mine !
Haideți !
Atacați !
La rege !
Nu vei avea The Moors, nici acum, nici altă dată !
Nu !
Când am urcat pe tron,
i-am promis poporului
că într-o zi vom cuceri The Moors și comorile lui.
Fiecare din voi
mi-ați jurat loialitate.
Mie și acestei cauze.
Majestate...
Înfrânt în luptă...
Asta va fi moștenirea mea.
Vă văd că așteptați să mor.
Nu va dura mult, și apoi ce se va întâmpla ?
Voi desemna un succesor la tron.
Care să aibă grijă de fiica mea.
Care dintre voi e demn,
să ucidă creatura înaripată,
să mă răzbune și după moartea mea să preia coroana ?
Malefica !
Cum e să trăiești printre oameni ?
Malefica, am venit să te previn.
Vor să te ucidă. Regele Henry
Te rog, trebuie să ai încredere în mine.
Au vorbit multe lucruri...
Iar anii s-au dus.
Iar ea l-a iertat pe Stefan.
Ambiția lui prostească
și totul se petrecuse acum multă vreme.
Malefica ?
Ce-i asta ?
V-am răzbunat, sire.
E învinsă ?
Ai făcut bine, fiule.
Ai făcut ceea ce altora le-a fost frică să facă.
Te așteaptă o frumoasă recompensă.
Voi face tot ce-mi stă în putință
ca să fiu un succesor demn, Majestate.
Te-am prins !
- Am să te bat ! - Transformă-te în om.
Un demon !
Ce ai făcut cu minunata mea înfățișare ?
Voiai mai degrabă să-l las să te bată ?
- Nu sunt sigur. - Nu te mai plânge.
Ți-am salvat viața.
Iartă-mă.
Cum vrei să-ți spun ?
Diaval.
Și pentru că mi-ai salvat viața, sunt slujitorul tău.
Orice ai nevoie.
Aripi...
Vreau să fii aripile mele.
Vi-l prezint pe primul din linia lui...
Alteța Sa regală... regele Stefan.
El mi-a făcut asta...
Ca să fie rege.
Ce fac acum, stăpână ?
Ei bine...
N-am văzut nimic.
Dar era...
Ce ?
Un copil.
Regele Stefan și regina au un copil.
Va fi botezat.
Au spus că va fi o mare sărbătoare.
O mare sărbătoare.
Pentru copil.
Ce grozav !
Toată lumea a venit la botez.
Chiar și cele trei zâne cu gânduri de pace și urări de bine.
Uitați-vă la copil !
Concentrați-vă, vă rog. Nu vă mai repet.
Salutări, Majestate. Eu sunt Knotgrass, din ținutul The Moors.
Eu sunt Flittle, Majestate.
Iar eu sunt Thistlewitt, Alteța voastră.
Aduc daruri pentru fiica noastră.
Și astea nu-s simple daruri, pentru că vedeți...
Suntem fermecate !
Și bune cu copiii.
Foarte bine.
Scumpă Aurora...
Îți ursesc darul frumuseții.
Darul meu e să nu cunoști niciodată tristețea.
Fiecare zi să-ți aducă doar fericire până la sfârșitul zilelor.
Copil scump...
Dorința mea pentru mine e să fii...
Trebuie s-o salvăm !
Măi să fie !
Ce sărbătoare scânteietoare, rege Stefan.
Regalitate, nobilime, popor și...
Stai...
Chiar și un corb.
Trebuie să spun că sufăr mult,
pentru că n-am primit invitație.
Nu ești bine-venită aici.
Măi frate !
Ce situație jenantă.
Nu ești supărată ?
Nu.
Și ca să vă arăt că nu sunt...
Îi voi da și eu un dar copilului.
Nu ! Nu vrem darul tău !
Nu te apropia de prințesă !
Da, nu te apropia !
Deschideți-vă urechile cu toții !
Prințesa va crește într-adevăr
în grație și frumusețe.
Va fi îndrăgită de toți cei care o vor vedea.
E un dar frumos.
Nu face asta.
Dar...
Înainte de apusul soarelui a celei de-a 16 aniversări,
își va înțepa degetul într-un fus de la mașina de tors.
Și va cădea într-un somn adânc.
Un somn din care nu se va mai trezi niciodată.
Malefica, te rog, nu face asta. Te implor.
Îmi place când implori.
Nu te-ai prins ?
Te implor.
Bine.
Prințesa va putea fi trezită din somnul veșnic...
Doar de...
Un sărut al adevăratei iubiri.
Această vrajă va dura veșnic.
Nicio putere din lume n-o poate schimba.
Regele Stefan le-a ordonat oamenilor lui
să confiște toate mașinile de tors din regat.
Mașinile au fost distruse, arse,
și aruncate în cea mai întunecată pivniță din castel.
În secret, regele a încredințat
siguranța copilului, magiei celor 3 ursitoare.
Care au ținut-o într-o ascunzătoare îndepărtată, pentru 16 ani și-o zi.
Stefan s-a închis el însuși în spatele zidurilor castelului lui.
În timp ce oamenii lui umblau în lung și-n lat ca s-o găsească pe Malefica.
Ea și-a construit un zid din spini...
Ca The Moors să nu mai fie niciodată călcat de picior de om.
Și se bucura de nefericirea adusă de blestemul ei.
Între timp ursitoarele se străduiau,
s-o crească pe Aurora într-o mică colibă din pădure.
Ce ? Nu. Uitați-vă ! E îngrozitoare !
Haideți !
Ne trebuie un copil mai mic.
Ridicați mai tare.
Nu, ceea ce ne trebuie, e o deghizare potrivită.
Ce vrei să spui ?
N-ar trebui să batem la ochi.
Trebuie să creștem copilul ăsta.
Așa că, haideți, fetelor !
Sunteți gata ?
1, 2, 3... Creșteți !
A mers destul de bine.
Așa nu vom mai atrage atenția. Nu mai suntem zâne,
suntem 3 țărăncuțe care cresc un copil orfan...
În pădure.
Așadar...
- Gata cu zborul ! - Nu, nu...
Nu mă atingeți. Cum ați auzit.
Iată-te !
De ce te ascunzi ?
Haide ! Să mergem.
E așa de urâțică, încât aproape că mi-e milă de ea.
Te urăsc.
Nesuferito.
Ursitoarele probabil, erau depășite de sarcina asta.
De ce plânge ?
Cred că i-o fi foame.
Atunci, hrăniți-o.
O să rămână flămândă cu alea trei.
- Ce-i ? - Trișezi.
Am văzut asta.
Începem din nou.
Cum vrei.
Lacomo...
I se potrivește perfect.
Nu mai fă asta !
N-am făcut nimic.
Cineva a făcut-o.
Nu eu.
Voi două... vă bateți joc de mine și nu voi tolera asta.
Încetați !
E doar vina voastră.
Haide ! E amuzant.
Zilele treceau și Stefan devenea...
Tot mai măcinat de paranoia și răzbunare.
Trageți !
M-ai dezamăgit.
Zidul nu poate fi ars.
E indestructibil.
Nimic nu e indestructibil !
Nici zidul, nici Malefica...
Niciun blestem !
Aduceți-mi fierarii...
Uite ! Nesuferita e pe cale să cadă de pe stâncă.
Ce-i ?
Bună !
Pleacă !
Du-te.
Pleacă.
Nu-i îndrăgesc pe copii.
Sus, sus...
Du-te acasă ! Haide.
Așa cum a spus Malefica...
Aurora creștea în grație și frumusețe.
Pasăre drăguță.
Departe de mărețul palat, pe care nu și-l amintea.
Și cu trecerea anotimpurilor, cum creșteau florile...
Așa creștea și ea.
Se întreba despre lumea din jurul ei.
Și ce-ar putea fi dincolo de zidul de spini.
E curioasă, nesuferita.
Dar nu era singura care dorea să-l treacă.
Ea e... Malefica.
Nu știu.
Adu-mi-i.
E doar o țărăncuță proastă.
- Să-mi faci mie așa ceva ? - Doar tu ai spus: orice dorești.
- Dar să nu mă faci un câine. - Era un lup, nu câine.
Nu schimbă cu nimic !
Sunt spurcați, răi și vânează păsărelele.
Bine, data viitoare te transform într-un gândac.
Prefer să fiu un gândac ! Orice, dar nu o spurcăciune de...
Impresionant.
Știu că ești acolo, nu-ți fie teamă !
- Dar mie nu mi-e teamă. - Atunci ieși la vedere !
- Atunci o să te temi. - Ba nu.
Știu cine ești.
Știi ?
Ești ursitoarea mea.
- Poftim ? - Ursitoarea mea.
Veghezi asupra mea de când am venit pe lume.
Mereu am știut că mă protejezi.
- Cum ? - Umbra ta.
Mă urmărește de când eram mică.
Oriunde mă duceam, umbra ta era cu mine.
Îmi amintesc de tine, pasăre frumoasă !
El e Diaval.
Bună, Aurora.
Te cunosc de când erai micuță.
E așa cum mi l-am imaginat.
E atât de frumos ! Mereu mi-am dorit...
Noapte bună, nesuferito.
Îți bați joc de mine.
Știu ce faci.
- Știu foarte bine ce faci. - Sire !
Prezența voastră e cerută de regină.
- Nu mă plictisi. - Sire, nu se simte bine.
Slujitoarele se tem că nu va prinde ziua de mâine.
Nu vezi că suntem în toiul unei discuții ?
Când vraja va da greș va veni la mine.
Și-n ziua aceea voi fi pregătit.
Sunt foarte frumoase.
Desfac vraja, nu mai are valoare.
Desfac vraja ! Nu mai are valoare !
Nu mai are valoare !
Toate creaturile magice au aripi ?
- Majoritatea. - Tu de ce nu ai ?
Toate celelalte zâne zboară.
Am avut aripi cândva, dar mi-au fost luate.
Nu-mi place să vorbesc despre asta.
Ce culoare aveau ? Erau mari ?
Erau atât de mari încât păreau o trenă.
Și erau puternice.
Mă purtau deasupra norilor și împotriva vântului.
Niciodată nu s-au frânt.
Nici măcar o dată. Aveam încredere în ele.
Vine !
Unde sunt ceilalți ?
- Dorm, Majestate. - Să reia munca degrabă.
Poftim ? Sunt extenuați, sire.
Dar vor relua munca la primele raze de soare.
- Trebuie să reia munca acum. - Poftim ? Dar e întuneric beznă.
Da.
Așa e, întuneric beznă.
- Trezește-i imediat. - Sire.
Trezește-i imediat ! Trebuie să-nceapă imediat munca !
Nu mai avem timp ! Pleacă, acum !
Aurora !
Vino aici !
Pa.
Ia loc lângă mine.
- Trebuie să-ți spun ceva. - Ce anume ?
Știi ? Răul aparține acestei lumi,
iar eu nu voi reuși să te protejez.
Am aproape 16 ani, ursitoare. Știu să-mi port de grijă.
Da, știu.
- Nu despre asta voiam să-ți vorbesc. - Am un plan.
Cum mă fac mare, voi veni să locuiesc aici, cu tine.
Vom avea grijă una de cealaltă.
Nu trebuie să aștepți să mai crești.
Vino acum să locuiești cu mine.
Atunci așa voi face !
Voi dormi într-un copac, mă voi hrăni cu fructe de pădure și nuci.
Și toate creaturile magice vor fi prietenele mele.
Voi fi fericită să stau aici toată viața.
Mâine le voi spune mătușilor mele.
Pe mâine.
Sunt atât de emoționată !
Dragele mele mătuși, am aproape 16 ani și vreau să-mi trăiesc viața.
Ba nu.
Eu vă iubesc mult, dar e timpul să-mi iau la revedere.
Ați fost foarte bune cu mine,
înafară de data aia când mi-ați dat, din greșeală, să mănânc păianjeni.
Bună ziua.
Scuzați-mă dacă vă deranjez.
Mă-ndrept către castelul regelui Stefan și m-am rătăcit.
Iertați-mă, e vina mea, m-am...
Iertați-mă !
Pe acolo...
e castelul.
- Cum vă cheamă ? - Phillip.
Sunt încântată, Phillip.
Cum vă cheamă ?
Aurora.
Sunt încântat, Aurora.
Sunt foarte fericit că v-am cunoscut
și vă cer iertare pentru comportamentul meu stângaci.
- Sunteți iertat. - Vă mulțumesc.
E mai bine să plec.
Adio.
Mai treceți pe aici când vă întoarceți ?
Nimic nu mă va împiedica.
Atunci ne vom revedea.
Foarte curând.
- Adio, Phillip. - Adio, deocamdată.
Nu te mai agita !
Vezi, răspunsul a venit.
- Nu, Diaval. - Ba da.
Îți amintești de sărutul din iubire adevărată ce rupe vraja ?
Din iubire adevărată, spui ? Înseamnă că n-ai înțeles.
Am aruncat vraja aceea pentru că iubirea adevărată nu există.
Poate că pentru tine e așa...
dar ce crede Aurora ?
El ar putea fi singura ei șansă.
La urma urmei, acela e destinul ei.
Curaj, transformă-mă în ce vrei...
Mierlă, vierme... nu mai contează.
Sunt atât de fericită că mâine plecăm !
- Nu plecăm mâine ! - Mâine împlinește Aurora 16 ani.
Iar Stefan ne-a zis s-o ducem a doua zi.
Ba nu ! A zis de ziua ei de naștere !
Ba nu ! A doua zi !
- De ziua ei. - Ba după !
Terminați !
Cum ați...
- Aș vrea să vă spun ceva. - Sigur, scumpo, ce s-a-ntâmplat ?
Îmi pare rău să vă spun, dar mâine voi împlini 16 ani.
Da, da...
Vreau să plec de aici.
Ascultă, dră, am petrecut...
16 ani în baraca asta mizerabilă cu imbecilele astea două,
și-acum tu...
Tu crezi că vei strica totul în ultima zi ?
Noi te vom duce la tatăl tău fără...
Tatăl meu ?
Credeam că părinții mei sunt morți.
- Cred că-i mai bine să iei loc. - Da, să iei loc.
Ursitoare !
Sunt aici !
Când aveai de gând să-mi spui de vrajă ?
E adevărat ?
Da, este.
Mătușile mele mi-au spus că a fost o zână rea.
Nu-mi amintesc numele.
Mi-au spus...
că era...
Malefica !
Tu ești ?
Tu ești Malefica ?
Nu !
Nu mă atinge !
Tu ești răul lumii !
Tu ești !
Găsește băiatul !
Fiecare om disponibil să fie trimis imediat la...
Să nu fie soldați la porți, nu trebuie să aibă obstacole.
Iertați-mă, Majestatea voastră !
Am găsit-o pe copila asta. Spune că e prințesa.
Tată ! Eu sunt, Aurora !
Semeni cu mama ta.
Ai venit cu o zi înainte, doar le-am spus idioatelor.
Ferecați-o imediat în camera ei ! Plecați !
Împrăștiați oamenii ! Malefica va veni.
Ce bine că ne-am făcut iar mici !
Uitați-vă la picioarele mele ! Îmi ador piciorușele !
Fiți atente ! Trebuie s-o găsim pe Aurora !
Altfel, regele ne ia capul !
Așteptați !
Prințesă !
- Caut o copilă. - Sigur, știu.
Îmi trebuie un cal.
Mai repede, Diaval !
Mai repede !
S-a împlinit.
A îndepărtat santinelele. Te așteaptă.
Dacă trecem de zidurile alea, nu mai scăpăm cu viață.
Nu veni cu mine. Nu e bătălia ta.
Îți mulțumesc mult.
Nu fac nimic fără tine, Diaval. Numai cu tine, Diaval.
Să știi că te aud.
Priviți-o !
Uitați-vă ce a ți făcut.
Doar a adormit !
Doar a adormit ? Așa crezi ?
Doar a adormit !
Doar a adormit !?
Pentru totdeauna !
- Spunea ceva de un sărut ! - Sărutul iubirii !
- Adevărata iubire nu există. - E unica speranță, Majestate !
Doamna mea.
Cine știe ce va mai fi ?
- Ce facem ? - Nu ne putem da bătute !
- Să facem ceva ! - Nici nu știm de unde să începem !
Iubirea adevărată nu pică din copaci, nu credeți ?
Iertați-mă !
Mi-e rușine să vă spun că nu știu unde sunt.
În castelul regelui Stefan.
Aici am vrut să ajung. Ciudat, nu-mi amintesc cum am ajuns.
- De ce ați venit ? - Tatăl meu m-a trimis la rege.
- Cine-i tatăl vostru ? - Regele John de Austen.
Un prinț !
Aurora !
O cunoașteți ?
- De ce doarme ? - E prizoniera unei vrăji.
Nu-i așa că e frumoasă ?
E cea mai frumoasă fată pe care am văzut-o.
Ați vrea s-o sărutați ?
- Îmi doresc mult. - Atunci sărutați-o.
Nu-mi permit. Abia am cunoscut-o !
Sărutați-o ! Hai, curaj !
Ați spus de o vrajă ?
Sărutați-o !
- N-a fost cu drag ! - N-a fost sărutul adevăratei iubiri !
- Eram sigură că el este... - Ce faceți ?
Trebuie să mai căutăm !
Doar ți-am spus.
Nu-ți voi cere iertare
pentru că ce ți-am făcut e de neiertat.
M-am pierdut în ură și răzbunare.
Dulce Aurora !
Mi-ai furat ceea ce mai rămase din inima mea.
Iar acum te-am pierdut pentru totdeauna.
Îți jur că nu voi lăsa să ți se facă rău
atâta vreme cât voi fi în viață.
Nicio zi nu va trece fără să-mi fie dor de zâmbetul tău.
Bună, ursitoare.
Bună, gâzuliță.
Cică nu există iubire adevărată !
E aici, sire.
Ne întoarcem la The Moors ?
Dacă asta îți dorești !
- Opriți-vă ! - Dați-vă la o parte !
Grăbiți-vă !
Transformă-te într-un dragon !
Haideți !
Fugi, Aurora !
Ajunge !
Cum te simți ?
Cum se simte o creatură magică fără aripi ?
Când trebuie să meargă pe jos ?
Omorâți-o !
Loviți-o !
S-a terminat !
Malefica și-a doborât bariera de spini.
A renunțat la tron.
A invitat-o pe Aurora să vadă cum era odată The Moors.
cu mult timp în urmă, când Malefica era doar o fetiță,
iar inima ei era fericită, pentru că acum e iar.
Dar asta nu-i totul.
Uite-o ! Grăbiți-vă, ne așteaptă !
Așteptați-ne !
Oferim coroana aceasta micii noastre Aurora,
pentru care am sacrificat cei mai frumoși ani din...
Nu mai contează.
Regatele noastre s-au unit.
Aveți regină !
După cum vedeți, povestea nu e cum o știați.
Iar eu cred c-o știu bine, pentru că eu sunt cea numită
Frumoasa adormită.
În cele din urmă,
regatul meu a fost reunit nu de un erou sau de vreun rău,
așa cum legenda părea să vestească,
ci de o creatură ce era și eroină și rea în același timp.
Numele ei era Malefica.
Traducerea și adaptarea după sonor: FlorinA & Dani67 (c) RoSa-Team.ro
Comentarii pe: http:/romaniansubsaddicted.altervista.org/
Sincronizarea : nickcrysis