* През 1862 г. Конгресът окончателно приема "Закона за заселниците" (The HOMESTEAD Act)
според който, всеки пълнолетен гражданин на Съединените щати,
който не се е сражавал на страната на Конфедерацията, след заплащане на символична
сума от 10 $, получава 65 дка земя, нa териториите на запад от река Мисисипи.- Б.пр.
Територии на Небраска
Хайде, момичета!
Здравей, Боб! - Добър ден, Г-це Кади!
Заповядай! Вечерята е готова.
Паят е приготвен с праскови...
от консерва!
Имаха четири такива.
Не знам кой взе другите три. Кой би могъл да си го позволи?!
Вкусен пай.
Ако желаеш, може да си направим вечерен рецитал.
Да си направим какво?
Малко музика.
Обичам музиката.
# On the distant Prairie where...#
# they had a while #
# In its quiet beauty lives and smiles #
# Stands a little cottage and a creeping whine #
# Loves around his porch to twine #
# In that peaceful dwelling was a lovely child #
# With her blue eyes beaming soft and mild #
# And the weaving wing lets of her flaxen hair #
# Floating in the summer air #
# Fair as a lily, joyous and free #
# light of that prairie, home was she #
# Everyone who knew her felt the gentle prowl #
# Rosalie "The Prairie" round #
Пеете много хубаво, Г-це Кади.
Донесох малко сирене.
Сирене?
Да. Нали знаете, че имам няколко овце.
Знам.
Направих сирене от млякото им.
Бихте ли искали да го опитате?
Нося малко в джоба си.
След пърженото пиле и прасковения пай, сиренето би било чудесен завършек на нашата трапеза
тази вечер.
Aми тогава,
заповядайте.
Това е чудесно сирене, Боб.
Защо да не се оженим?
Да направим какво? - Защо да не се обединим?
Земя, стока и нашите животи...
Всичко на едно!
Може да използваме моят капитал и да стегнем имота ти.
И ако този съюз създаде деца, толкова по-добре.
От където и да го погледнеш,
получава се.
Нека се оженим!
Смятам, да се върна на изток, за да си намеря жена.
Моля Ви, Г-н Гивън.
Няма да приема "Не" за отговор.
Г-це Кади...
Оценявам предложението и вечерята...
и концерта и всичко...
но не мога да се оженя за Вас.
Не мога.
Не искам.
Не съм перфектен,
но Вие сте властна...
и планирате твърде изгодно.
Няма лекарство за тази болест.
Тази все още диша, мамо.
Мъртва е.
Мама умря!
Ще я изнеса навън. - Не! Трябва да я погребем прилично!
Ще я подготвя.
Ще я изнеса навън! Започва да мирише.
Не!
Трябва да я погребем подобаващо!
Ти искаше тя да умре.
Мразеше я.
Мразиш и мен.
Внеси я вътре! Остави я!
Внеси я вътре!
Лед...
Студ...
ЗАМРЪЗВАМ!
Боже мой!
На какво дължа това удоволствие, Преподобни?
Пролет е, Г-це Кади!
Клодин и децата по-добре ли се разбират вече?
По-зле от всякога, но подозирам, че може и още.
Завържи мулето си и нека влезем в къщата.
Има някакви проблеми сред жените наоколо.
Чух за това.
Лошо е.
Познай какво ще си поръчам? - Не бих могъл...
Хармониум.
Наистина ли? - Да.
Не бих се доверила в транспортирането на пиано, затова...
Веднага щом установя контакт, ще поръчам хармониум "Мейсън и Хамлин".
Ще имаш единствения хармониум в цялата околност.
Преди, в къщи, свирех на пианото си постоянно.
Повече не мога да живея без истинска музика.
Мога да ти помогна с тези чинии.
Не искам никаква помощ за чиниите.
И така, как вървят нещата с младия Гивън?
Заема мулетата ми, когато аз нямам нужда от тях.
Помага ми за царевицата.
Засяхме заедно малко картофи и продължихме оградата.
Разбирате ли се?
След като биковете ми си свършиха работата тук, му ги дадох, за да заплоди и своите юници.
Изглежда...
се разбирате добре.
Винаги е имало топло ядене за него...
Както приготви и за мен.
Ти си добър член на общността, Мери Бий.
Леглото на тавана е заприличало на шейна. Стегни го и
изнеси помията за прасетата преди да отидеш да спиш.
Ти ще ми родиш син.
Ще ми родиш син.
По дяволите! Не!
За Бога, това тук е свободна държава, Дауд! Никой не може да ме накара!
Не споменавай напразно името Господне, Вестър.
Особено в собственият Му дом. - Няма да отида. Не мога.
Защо не?
В името на Нашият спасител, Вестър. Питам те, защо не?
Не мога да изоставя посевите си, трябва да се грижа за момичетата...
и не мога да си позволя да платя за фургон.
Няма да участвам.
Тогава, какво ще правим с Тиалайн? - Хвърлете я в дупка край къщата на Дауд.
Ти си жалък пример за човек, Вестър Белнап!
Аз дойдох тук за тегленето. - Аз също.
Да започваме. - Ами Вестър?
Аз ще тегля за Вестър. - Какво имаш предвид?
Казах, че ще тегля за него. - Какво казва тя?
Казах, Аз ще тегля вместо Вестър Белнап.
Може ли да продължим?
В този болезнен, за Вас и Вашите семейства, момент, аз скърбя за Вас.
Съпругите Ви са добри и благочестиви жени.
Но животът им поднесе повече отколкото могат да понесат.
Сега ще теглим жребий.
Който изтегли черното зърно
ще откара жените у дома, там откъдето са дошли.
Трябва ли да се съобразяваме с Дамата?
Аз ще тегля последна. - Аз ще тегля първи.
Не си отваряйте шепите, докато не изтегли и последният.
Тор.
Г-це Кади.
Приближете ръцете си в кръг.
На три... Едно... - Чувствам, че черното е в мен. Не знам дали, ако...
Две.
Три.
Това означава ли, че Вестър трябва да отиде? - Той каза, че няма да тръгне.
Ще му се наложи. Той е един от нас.
Аз съм го кръщавал.
Нямам му доверие. - Аз също.
Вярно е, Преподобни.
Вестър е звяр и няма съвест.
Аз ще отида.
Не можеш. - Мога и ще отида.
Жена?
Яздя толкова добре, колкото всеки друг.
Мога да водя група и да стрелям. Всички знаете това.
И мога да готвя и да се грижа за тези жени по-добре, отколкото всеки един от вас може.
О! Тя е права.
Права е, по дяволите!
Това е моята Кони, Г-це Кади.
Кажете от какво имате нужда и ние ще ви го осигурим.
Кога можеш да тръгнеш?
Колкото може по-скоро. Днес е 5-ти Май.
Тя може да се върне навреме, за да празнува 4-ти Юли с нас.
Преподобни Дауд, не можем да позволим това.
Не е работа за жена да тегли фургон през страната.
Особено, когато с него се превозват три от най-безпомощните Божии чеда.
Тогава защо не дойдете с мен, Г-жо Линънс? Можем да го направим заедно.
Вие също, Г-жо Полъмъс. Още по-добре.
Не. Вие имате съпрузи и семейства, за които да се грижите.
Така е редно.
Аз нямам семейство. Живея различен живот, сама. - Достатъчно!
Моля Ви. Седнете.
Страхувам се, че всички Вие сте прави за Г-н Белнап.
На него не може да му се има доверие. С толкова важна задача...
имаме нужда от човек, който връща заселници у дома.
Ще направим всичко по силите си да Ви оборудваме и...
снабдим с всичко необходимо за пътуването, Г-це Кади.
Извинете ме за минута, Господа.
Дойдохте да видите фургона ли? - Да.
Боже... какво е това?
Това е влаков фургон. Изтъргувах го миналата година.
Оттогава стои тук и го вали снега.
Когато Свенсън и Сауърс дойдоха насам, търсейки фургон,
направих страхотна сделка. Дадох им го!
Направих прозорците малко по-големи...
смазах го добре.
Комплектовах нови колела и спици.
Това е правото на праведния, исках да направя нещо за тези жени.
Сложих заключващ болт на вратата.
За какво?
За да заключваш жените вътре.
Защо бих го направила?
Спри и помисли малко.
Какво е това?
Може да пожелаеш да завържеш нещо...
Ще издържи десет като тях.
Боже!
Не съм сигурна, че съм готова. - Изплашена ли си?
Малко... Чуйте ме, Мери Бий...
Имаш добра екипировка...
мулета,
и си толкова способна, колкото всеки един мъж в околността.
И вършиш дяволски добро дело..
Така че, давай...
стегни се...
и го направи.
Всички ли знаят?
Да.
Какво говорят?
Не казват нищо.
Хората не обичат да говорят за смърт и данъци,
а когато опре и до лудост...
стават съвсем потайни.
Г-це Кади!
Мери Бий!
Опитах да те настигна в града, но вече беше тръгнала.
Какво желаете, Преподобни?
Да ти дам това. Писма до най-близките им роднини...
около Хебрън, Айова и още по на изток.
Пътуването ще бъде дълго, трудно и опасно. - Очаквам, че ще е такова.
Господ да те благослови, жено.
Да те благослови и да те пази. Знаеш, че вярвам в теб, нали? Наистина.
Знам.
Ще наглеждам къщата ти, винаги щом мога.
Нека се помолим.
Небесни Татко, погледни надолу към дъщеря ми. Благослови я в това начинание.
Дай й сила и я насочвай с Твоята благодат...
за да закара у дома тези нещастни души.
Умоляваме те.
В името на Исус Христос, Единородният,
който пожертва живота си
за греховете на хората.
Амин.
Излез оттам! Негоднико...
Кучи син!
Ти ела тук,
и тъжния ти копелдашки живот няма да продължи дълго.
Ела и ще разбереш, Некадърник такъв!
Това място е собственост на Боб Гивън.
Боб Гивън изостави това място, и аз съм подал нов иск за собственост.
Изчезвайте! Махайте се от покрива ми или ще си понесете последствията! Ще ви избия!
Трябва да обесим кучият син!
Хайде!
Ангел ли си?
Ти не си мъртъв. - Помогни ми.
Ще ми помогнеш ли?
За бога?
Предполагам, че бих могла...
Какво би направил ти за мен?
Всичко! Всичко! Господ ми е свидетел!
Ако те сваля, ще правиш ли каквото ти кажа?
Да! Кълна се в Бога! - Заклеваш ли се?
Заклевам се...
Заклеваш се във Всемогъщият Господ, когото споменаваше?
" Отмъщението е Мое"
Каза Господ.
донесете снопите...
помогнете и на другите...
и ако ме свалиш от това проклето дърво...
Ще направя всичко, което ми кажеш. Кълна се в светото Му име.
Моля Ви...
Добре.
Ще те спася.
Имам подходяща работа за теб.
Но ако само се опиташ да ме нараниш,
или опиташ да избягаш,
ще те убия.
Свали примката.
Трябва да си взема вещите.
Това е имота на Боб Гивън...
Никога не съм го срещал.
Какво се е случило с овцете му? - Изядох ги.
Явно не си могъл да се отървеш от блюстителите на реда и си бил обесен за присвояване на чужда собственост.
По дяволите! Беше изоставен! Погледни го! - Боб не е изоставял нищо.
Той просто отиде на Изток, за да си намери жена.
Изоставил го е.
Сигурен съм, че го е изоставил.
Изоставен е.
По дяволите...
Разпрегни и нахрани мулетата. Обслужи кобилата ми, Дороти.
Имай грижата и останалия добитък в имота да е нахранен и напоен.
Твоят кон също има нужда да се нахрани.
В случай, че ти не го направиш, ще го свърша аз, но тогава твоята вечеря ще закъснее с един час!
Вървете насам! Насам!
Вървете!
Насам!
Измий се преди да влезеш.
Каква е тази работа, за която спомена?
Ще ти бъда благодарна, ако не използваш стола ми по този начин.
Казвам се Кади. Мери Бий Кади.
Къде е Г-н Кади? - Не съм омъжена.
Каква е работата?
Три жени от тази общност загубиха разсъдъка си...
съпрузите им не могат да им осигурят подходящи грижи.
Двамата с теб ще ги закараме, през реката, чак до Айова.
През река Мисури ли? - Тръгваме утре.
По дяволите, това са цели пет седмици път оттук!
Не одобрявам използването на такъв език в къщата ми.
Започвам да разбирам защо не си омъжена!
Имам нужда от някой, който може да ловува, да следва пътя, някой, с когото да се сменяме по време на дъжд
и да ми помага с животните по време на пътуването.
Затова те освободих.
Това ще е работата ти, а ти се закле, че ще я изпълниш.
Три луди жени за пет седмици е много повече, за колкото аз се спазарих.
Ако ме излъжеш...
или възнамеряваш да се отметнеш от отговорността си,
тогава си човек без морал.
Повече, дори няма да си достоен да се наречеш човек, по-скоро отвратително прасе.
Благодаря ти за милите думи, сестро. Не таиш и грам гордост в себе си...
обикновена си като калаена кофа и на всичкото отгоре обичаш да командваш!
И все пак ще остана, защото обещах...
и ще ти помогна с твоите кукувици дотогава, докато това ме устройва.
Както и да е, ще тръгна с теб и ще си замина, когато и където намеря за добре.
А сега, ако нямаш против, че те питам, къде, по дяволите, е проклетото ми легло?
В обора.
Там, където ти е мястото.
Какво правиш, Мамо?
Чистя.
Виждам, че чистиш.
Защо?
Защо чистиш?
Къщата ни е чиста.
Къщата ни винаги е била чиста.
Мамо, ти си полудяла.
Пръстта е направена от прах.
Възнамеряваш да обезпрашиш прахта ли?
# Тази къща ще бъде чиста#
# Чистотата е признак на благочестие#
# Там горе, на кръстопътя #
# Има малка къща#
# Стените й са изкривени#
# Там горе, на кръстопътя#
# Там има малка къща... #
Вятърът издуха цялата царевица.
Знам това.
Всичко, което можем да направим е да изгорим кочаните в печката.
Нямаме повече царевица, за да се изхранваме.
Само кочани.
Само голи, стари кочани.
Знам.
Пшеницата и овеса са изгнили. - Знам, много добре, това.
Какво знаеш ти?
Луд ли си?
Отбий тук.
По-добре ме заключи във фургона. - Защо?
Не се измъкнах от едното бесило, за да го заменя с друго, ако кучите синове се опитат да ме обесят отново.
Можеш да бъдеш разпознат.
Имаш ли някакви пари? - Малко.
Защо?
Имам нужда от три кутии с патрони, дилижанс и бутилка уиски.
Патрони, може би. Но не и уиски.
Защо не?
Не мога да допусна да се размотаваш пиян около клетите, беззащитни жени. Не.
Значи няма да тръгна на Изток с теб. Сбогом, Кади.
Как се казваш? - Това си е моя работа.
Отивам в банката и ми трябва името ти.
Е, щом е така, хммм. Казвам се Джордж. - Джордж чий?
Ъъммм...Бригс.
Джордж Бригс.
Точно така.
Джордж Бригс. Джордж Бригс.
Прочети това.
Дай! Аз ще ти го прочета.
" Г-н Джордж Бригс, доставено на Г-жа Алта Картър" Осмо Женско Дружество
"Методистка Църква Хебрън, Айова" - И какво?
Сложила съм 300 $ в този плик. Те са за теб.
O! Защо не ми ги дадеш сега? - Сега ще отида в Пощата и ще пусна писмото.
Защо не ги носим със себе си?
Когато стигнем в Хебрън, Г-жа Картър ще го е получила за теб.
Момчето й не е много старо. Трябва да го държим под око.
Не се знае какво може да направи, когато отвеждаме Арабела.
Мадам...
Ето я.
Съпругата ми, Бел.
За мен е удоволствие да се запознаем, Г-жо Сауърс.
Няма да каже и дума, Г-це Кади.
Тя просто си седи там и гледа през прозореца...
сякаш тялото й се е вкаменило.
Трябва да я нося на ръце до тоалетната...
Да я събличам вечерите за лягане, да я обличам всяка сутрин.
От колко време е така?
Откакто...
Вече дори не я познавам.
На колко години е жена ти?
А ти?
Разбирам.
Тя беше красива, Г-це Кади.
Може би отново ще стане.
Г-н Бригс, ще прекъснете ли почивката си за малко, за да ни помогнете?
Сега.
Желая ти Божията утеха, Гарн.
Вземете... вземете също и това.
Това е сватбеният подарък от баба й. Мисля, че е редно да тръгне с нея.
Ще й го пазя и ще се погрижа да се върне с нея у дома.
Ще се върнем след няколко седмици.
Тогава или аз или Преподобния Дауд ще ти съобщим дали тя е в безопасност.
Сбогом!
Не ме ли обичаш?
Дори не ме погледна.
Не ти пука изобщо.
Отивай си, откъдето си дошла и си дръж проклетата кукла.
Остави ме сам да се справям с всичко това.
Не ме ли обичаш!
Чао... Върви по дяволите! По дяволите!
Чао!
Ти не ме обичаш.
Добро утро, Г-н Свенсън.
Влезте.
Тя е готова.
Защо е вързана?
" Господ ще те порази", така ми каза.
Тя си мисли, че е Господ.
Нейна братовчедка ще я поеме в Айова и ще я закара в приют.
Спри!
Как ще я качим във фургона?
Отворете вратата на фургона.
Спри! Спри!
Отвори вратата на фургона!
Помощ. - Вкарай я навътре.
Не я развързвай.
Ще се опита да те убие, ще се опита да убие и нея също.
Успокой се!
Какво правиш с този кучи син? - Не!
Той идва с нас.
Той е същият, който се опита да си присвои имота на Боб Гивън.
Нуждая се от помощ. Със сигурност разбираш това!
Той трябваше да е на бесилката.
Г-н Свенсън.
Слизай от фургона.
Слизай долу веднага! Или ще те застрелям, където седиш.
Не мога да се справя сама. Нуждая се от него.
Сега ни оставете на мира!
Да тръгваме.
Ти и момчетата ти нямахте куража да ме обесите сами! Искахте конят ми да го свърши вместо вас, нали?
Хайде! Да тръгваме.
Продължавай да държиш на прицел този кучи син.
Ще бдя над съпругата Ви, Г-н Свенсън. Обещавам.
Ще бъде в безопасност с мен.
Ще ми родиш син...
колкото и да отказваш.
Приеми семето ми, жено.
Ще износиш моето дете.
Момичета, отидете в стаята си. Искам да говоря с майка Ви.
Тиалайн, аз съм, Мери Бий.
Развържи! - Да ти развържа ръцете? Това правя.
Развържи, развържи...
Позна ли ме, Tиалайн?
Развържи, развържи... - Милата ми,
аз съм, Мери Бий, приятелката ти.
Не ме ли позна?
Чуйте ме, момичета...
мама е много болна.
Но тя ви обича също толкова много, колкото винаги ви е обичала.
Вие също трябва да я обичате и да й помагате колкото можете повече.
Искам да Ви помоля да направите нещо за нея.
Искам да я съблечете, да затоплите вода...
и хубаво да я изкъпете. Със сапун.
От главата до петите.
Както е в леглото ли?
Както е в леглото.
Измийте и подсушете косата й. А после я срешете.
След това, намерете някакви чисти дрехи и бельо...
и я облечете.
А докато правите всичко това,
искам да й се усмихвате и да й говорите мили думи.
Знаете ли някоя песничка, да й попеете?
Знаем" Flow gently, sweet Afton"
Тази е хубава.
Когато свършите с всичко това, искам да помогнете и на баща си с домакинската работа.
Сега Вие сте жените в къщата.
Искам да изметете,
да измиете съдовете, да изтупате завивките и да ги проветрите...
Покажете на баща си колко сте пораснали.
Ще направите ли това за него, за мен?
Добре.
Сега пейте.
# Flow gently, sweet Afton Among thy green braes #
И помнете и...
обичайте милата си майка.
Започвайте и работете като пчелички. Дайте да ви целуна.
# Flow gently, I'll sing thee a song in thy praise #
# My Mary's asleep by thy murmuring stream #
# Flow gently, sweet Afton, disturb not her dream #
# Thou stock-dove whose echo resounds tho' the glen #
# Ye wild whistling blackbirds in yon thorny den, Thou green-crested lapwing thy screaming forbear #
Г-жо Свенсън, това Вие ли сте?
Моля Ви, престанете да виете, Г-жо Свенсън.
Г-жо Свенсън, помолих Ви да спрете.
Моля Ви!
Спри!
Г-жо Свенсън, престани!
Мислиш ли, че тези мулета ще издържат целия път до реката?
Без хубав зоб, съмнявам се.
Виж я как си изправи ушите, сякаш знае, че е тема на разговора ни...
Тя е мислителят. Другото е работника.
Трябва да си имат имена, как да ги кръстим?
Мулетата нямат нужда от имена. Имат нужда от храна, а да ги храниш със зоб е най-доброто за тях.
Ще нарека тази Грейс, а другото Изкупление.
Кобилата ми се казва Дороти, кръстих я на сестра ми.
Тя е омъжена за доктор в Ню Йорк. От там сме дошли и ние.
Дороти има шест годишно момченце и друго бебе на път.
Майка ни почина когато бяхме малки.
Как се казва коня ти?
Браун.
Не си ми дала двете одеала. Навън нощите са студени!
Забелязал си.
Трябва да караш в посока югоизток и да следваш речните корита.
Не.
По този път ще срещаме повече хора, в случай че се нуждаем от помощ.
Знаеш ли, по тези места се срещат три вида хора...
Ще срещнеш такива, които не желаят да виждат луди хора.
Ще срещнеш търговци, които със сигурност ще те изнасилят...
И ще срещнеш Индианци, които ще те убият а след това ще те изнасилят.
След като убият мен, Не!
Ще караме право на Изток към реката.
Страхувам се, че превозваме прекалено странна компания.
Те не са страшни, те са човешки същества.
Те са луди. - Те са безценни за Господ.
За мен също.
Подай ми тигана. - За мен са равностойността на 300 $.
Събудете се! Време е да тръгваме!
Ставайте и отивайте по нужда!
Давай, ти също.
Пази си главата да не се удариш там.
Хайде, мила!
Така трябва.
Пишкай.
По дяволите!
Клекни!
Клекни ти казах!
Сега пикай!
Бог
ще Ви порази.
Бог ще Ви порази.
Обичам дърветата.
Тук няма никакви дървета.
Липсват ми.
Господ ще Ви...
В Ню Йорк...
има много дървета.
Държа да се подчиниш и да не прибягваш до оскверняване...
Ужасен си.
И отвратителен!
Не искам да ми е студено повече, докато се опитвам да заспя.
Имам нужда от тази бизонска кожа повече, отколкото този мъртъв индианец.
Бях при Драгуните.
Бог ми е свидетел, в Първа Дивизия.
Форт Кърни.
Имаше индиански набези тогава в Канзас, от проклетото племе Кайова.
Разкажи ми.
Бяхме тръгнали към Форт Левънуорт.
Цяла колона обоз...
Шест фургона с доставки, теглени от мулета и стадо от 300 коне.
И тогава разбрахме, че ни следят индианци!
С нарисувани, в ярки цветове, лица. Дръзки и смели.
"Големи като Живота и два пъти по-естествени"
Искаха конете.
Разбирам.
Една вечер бяхме направили лагер до река Арканзас.
Забиха колове и направиха заграждение за 36 мулета и 300 коня...
в пясъка.
Пясък!
Проклетата им ограда в пясъка нямаше да издържи и прерийно куче.
И разбира се, същата тази нощ,
Кайовите връхлетяха, събраха цялото стадо и си тръгнаха така внезапно, както и дойдоха.
Фургоните бяха на парчета.
Всички доставки разхвърляни и омотани във въжета,
изпочупени от летящи оградни колове.
И всички тези бягащи индианци, размахали ласо над главите си.
Божичко. Дали не бяхме бесни!
Засвириха сигналните тръби, обухме се, оседлахме и тръгнахме след тях, заедно със изгрева.
Хващахме индианец тук, индианец там.
Намирахме ги и на групи и убивахме всеки един от тях.
Изкачвахме един хълм, обкръжили остатъците от обоза си и като го превалихме...
се оказахме в средата на проклетият им индиански лагер.
Свършихме доста добра работа.
Първа Дивизия на Американските Драгуни!
Много интересно.
# I want your waving wheat and dun want your Barley #
# Ah there cherry tree #
# there goes the cherry #
# The more you have kids girl #
# More do you marry #
# Charlie, he's fine young boy #
# Charlie, he's a dandy #
# Everytime he goes town #
# He rain girls some candy #
Кои са тези?
Предполагам, че са от племето Пони.
Какво беше това? - Сигнална тръба.
Някога, някъде по пътя са убили тръбач от кавалерията.
Какво искат?
Всичко каквото имаме...проблемът е, че не знаят какво е то.
Проблемът е, че не могат да видят какво има във фургона, може вътре да има продукти...
войници.
Може да има всичко. Но те не знаят.
Преброих четири пушки.
Мисля, че ако решат, че си струваме проблемите, сме мъртви.
Ще се опитам да ги подкупя.
Ако нещо се случи с мен, докато слизат дотук...
Защо не заредиш тази карабина?
...влизаш във фургона, колкото можеш по-бързо.
Застрелваш жените в главата, а после и себе си.
Имаш четири патрона.
Ела тук.
Дий! Махай се оттук!
Махай се!
Какво ще направят с Дороти?
Най-вероятно ще я изядат.
Не!
Какво по-дяволите?
Няма я, Г-н Бригс! Г-н Бригс! Няма я!
Няма я! Трябва да я върнем! - Къди, това беше дяволски добър кон.
Стани, нещастнико!
Не е правила и крачка сама, откакто я вързахме за фургона.
Да ме вземат мътните...
Това момиче не е избягало.
Добро утро! - Добро утро!
Накъде си се запътил, приятел?
На юг, малко встрани от пътя, лагерувам с товарна колона.
Голяма ли е? - Трийсе фургона и шест впряга.
Тръгнахме преди две седмици от Фол Сити, запътили сме се към Солт Лейк.
Ти ли си водачът?
Да! Излязох на лов за дивеч, видял ли си наоколо?
Не, днес не. Аз пък съм излязъл да търся точно тази млада дама.
Тя се изгуби.
Вече не е изгубена.
Приятел...
имам покрит фургон малко по-нататък,
Превозвам три луди жени до църква в Айова...
за да могат да се приберат у дома на Изток.
Това момиче е една от тях.
Тя е омъжена.
Името й е Сауърс.
Имаше три малки дечица. За кратко време ги загуби всичките, от дифтерия...
и загуби разсъдъка си.
Снощи е избягала от нас.
Аз съм й приятел. - Аз също.
Значи не би искал да се загуби още повече, отколкото е в момента.
Все още може да си разтваря краката, нали?
Знаеш ли какво?
Защо не оставим изборът на нея?
Чуй ме, сладкишче...
С кого искаш да тръгнеш? С него или с мен?
Както пожелае Дамата, има любов вече между нас.
Приятел, ще отведа това момиче у дома. - Нищо подобно. Тя вече е моя.
Какво влиза в думата" собственост" не е уточнено от закона,
за да може тук всички да сме равни, не е ли така?
Съжалявам, трябва да я взема.
Всемогъщи Боже!
Да се бием за нея. По-добрият я печели, какво ще кажеш?
Съгласен съм. - Добре.
Като кажа" Хвърляй " и двамата хвърляме оръжията. Какво ще кажеш?
Готов съм.
Хвърляй!
Боже Господи!
Кажи го още веднъж и го направи правилно този път.
Хвърляй!
Сбогом.
Трябваше ли да ти отнеме цяла вечност?
Измръзнала е до смърт.
Ти загуби кон, Кади, ето ти друг.
От къде взе този кон? - Човекът ни позволи да го вземем.
Защо би го направил?
Защото е мъртъв. Г-жа Сауърс го застреля.
Кой би направил такова нещо?
Индианците.
Заради дрехите.
Вълци.
"Сиси Хаан"
"11 години, 2 месеца, 9 дни"
" Господ я обичаше и си я взе при него "
Да тръгваме, Кади.
Възнамерявам да оправя този гроб.
Става късно. - Не ме интересува.
Както желаеш, аз тръгвам.
Тогава ще взема кон и ще те настигна по-късно.
Със сигурност не искаш моя.
Ще се наложи да яздиш новия кон.
Искам и лопата.
O, Милосърдни Боже,
Исусе Христе.
Отче наш.
Жътварю на праведните.
Приеми ме при теб и ме погреби дълбоко,
прегърни ме... залюлей ме.
нека в любов заспя.
Призови ме да се съчетая с Теб един ден,
Обичай ни,
обичай ме.
Моля се, обичай ме.
Амин.
Защо...защо?
Защо не запали сигнален огън за мен?
Ела да вечеряш.
Запалих огън за теб, Кади.
Къде е лопатата?
Загубих проклетата лопата!
На кого му пука за лопатата?
Ти си... побъркан!
Побъркан и още как... Кади, опитвам се...
да стигна до реката колкото се може по-бързо и да дръпна онези 300 $.
Така стоят нещата.
Не плачи повече.
# If I should prosper #
# Hear my heart pray #.
# Send me a summons to wed thee wonder #
# Take me this token and love me all way #
# But if I should perish, I promise to keep #
# Take our thee two hearts and bury them here #
# Take Thee our tokens and love let us sleep #
Не можех да спя.
Аз можех.
Колко път ни остава още?
Седмица...
приблизително.
Може и месец. Откъде, по дяволите, да знам.
Почти накрая сме вече. Ще останем в Айова или ще се върнем в териториите?
Не знам.
Май не се справяш добре с планирането.
Така е.
Г-н Бригс,
Вие сте умен мъж...
и ако се замислите,
сигурна съм, че ще видите мъдрост в това, което ще Ви кажа.
След като предадем жените на грижите на Г-жа Картър...
защо да не се оженим и да се върнем заедно.
Аз съм на 31 и ако изобщо някога се омъжа, по-добре да е по-скоро.
Вие също няма да станете по-млад.
Видяхте къщата ми, имота ми...
В процес съм на разширение на имота и имам пари в банката...
В добро здраве съм и съм способна да родя и дете.
Възнамерявам следващата пролет да купя прасенца и да ги угоя с царевица...
а по-следващият Април...
ще имам 60 акра, засети с пшеница.
Планирам да засадя и тикви.
Ние двамата сме добър екип.
Ако се впрегнем заедно, сме обречени да успеем. Не сте ли съгласен?
Аз не съм фермер.
Можеш да опиташ... можеш.
Веднъж опитах, когато бяхме на север от Уомего.
Браздях проклети редове, от сутрин до мрак.
Красиво наредени един до друг, да им се ненагледаш, докато накрая от толкова работа и аз не заприличах на вол.
Една сутрин просто си тръгнах.
Изоставил си я.
Напуснах я, съжалявах после. Но никога не се върнах.
Разбирам.
Значи няма да се ожениш за мен?
Не.
Няма.
Знам, че съм обикновена като стара калаена кофа...
но бихте ли помислили за това, докато стигнем Хебрън и след това да поговорим пак?
Няма смисъл.
Г-н Бригс,
вероятно не разбирате какво Велико дело, извършвате в момента...
като връщате тези безпомощни жени у дома.
Ако не осъзнавате това, то аз ще Ви уверя, че Господ вижда, аз също.
Може би, това е най-доброто, благородно дело в целият Ви живот.
Може би са 300 $.
Няма ли да се ожените за мен? - Не.
Значи наистина не струвам...
Искаше ми се, да ми кажете поне една мила дума.
Какво например? - Че съм добра жена. Че съм ти помогнала.
Това е истина. Ти си дяволски добра жена, Кади, и ми помогна.
Аз дезертирах и от Драгуните.
Точно така, от Първа Дивизия
Форт Кеърни. Откраднах кон и дим да ме няма.
Не се привързвам към нищо и никого.
Само аз.
Не.
Искам
да легна с теб.
Не.
Длъжен си. Аз ти спасих живота.
Ами...
Моля Ви, не ме отблъсквайте, пощадете достойнството ми.
Разтвори си колената.
Вземи ме в ръката си.
Само запомни, Кади, не съм те принуждавал.
Ще запомня. - Ако те заболи, няма на кого да се оплачеш.
Знам.
Ти го искаш. Аз не съм те молил. - Знам.
Тогава ще вляза в теб.
Да.
Кади?
Кади! Кади!
Господ от Рая, Кади!
Нали имахме сделка, да закараме тези жени до Айова...
Спазих всичките си обещания, а ето те теб сега. Наруши своите.
Виждате ли?
Видяхте ли какво направихте? Убихте я!
Погледнете я! Вие я убихте!
Не мога да накарам лудите кирки дори да я погледнат. Проклети лунатички!
Не знаете нищо за този свят.
Дори не можете да се изпикаете сами.
Ако не бяхте Вие, Мери Лий щеше да е жива сега.
Иначе нямаше да ме остави така!
Ако не бяхте полудели, тя нямаше да предприеме това пътуване.
Ако бяхте останали спокойни и силни, сега тя щеше да бъде жива...
у дома си. В собствената си къща.
Както и вие, но не.
Вие полудяхте и подлудихте и нея. Това я уби. Имате ли нещо да кажете за това?
Проклет да съм...
Отивам си в къщи сам.
Вие разчитайте на себе си.
Като вървите достатъчно дълго на Изток, все някой ще Ви срещне и ще се погрижи за Вас.
Нито една от Вас не разбра дори думичка, от всичко което Ви казах.
O, Боже Мой!
Какво Ви води насам?
С тези три жени съм отвън, не съм ял нищо от три дена.
И те имат нужда от вечеря, легла за нощувка и гореща вана.
Пълни сме.
С какво?
С хора.
Господине, не съм дошъл тук за да създавам проблеми,
но съм уморен. А когато съм уморен, ставам раздразнителен.
Сега, това нали е хотел, а аз имам пари.
Първо искам да хапна, а след това ще поискам стая за мен...
и отделно стая за три жени.
И четири горещи вани. Приемливо ли звучи или не?
Изчакайте тук минута.
Поздрави!
Как сте?
Казвам се Алоишъс Дафи, а Вие?
Бригс.
Разбрах, че се нуждаете от храна и стаи, Г-н Бригс.
Точно така. За мен и трите ми пътнички.
Необикновен товар, ако мога така да се изразя.
Във всеки случай, Г-н Бригс... Съжалявам, че не можем да ви обслужим.
Защо не? Това е хотел, нали?
Пийте едно питие за сметка на заведението.
Гранд.
Ето къде отиде.
И така, Г-н Бригс, не можахте да се появите в по-неподходящ момент.
Предстои партито на 16...
потенциални инвеститори, които пристигат от Сейнт Луис, с параход и карети.
Надявам се разбирате, че не можем да настаняваме никой друг.
Това са важни господа...
и съдбата на целият ни бизнес може да зависи от тях в тези трудни времена...
Преживяхме много тежка зима. Пътувахме дълго, за да стигнем дотук.
И не сме яли нищо от три дена.
Съжалявам.
Жените са в лошо състояние,
ужасно гладни.
Може ли да ги видя.
Боже Господи!
Не може да ни отпратите.
Не мога...
Г-н Бригс,
тези жени са за съжаление, разбирам това,
но не можем да ги приемем тук тази вечер.
И нека "млякото на човешката доброта" бъде проклето.
Моля Ви учтиво, излезте навън и откарайте този фургон далеч оттук.
Господ да е с Вас.
Смяна на ролите, хвърлете оръжията на пода
много внимателно и ни донесете проклетата вечеря на масата, сега.
Да сменим ролите отново, Г-н Бригс.
Гранд. Браво!
Върви по пътя си, приятелю
и оплаквай себе си, че пренебрегна уискито, с което те почерпих.
Така да бъде. Само едно ще Ви кажа, Вие сте най-лошите...
от всички лъжливи и крадливи кучи синове на които съм се натъквал.
Обръщайки гръб на тези нещастни жени в този момент, ще отговаряте за това до края на живота си.
Няма да можете да спите.
Всяка глътка уиски и вода, ще Ви присяда.
Храната, която ядете ще спича червата Ви...
и ще умрете в собствените си изпражнения. Майките и сестрите Ви,
Жените Ви и дъщерите Ви....
ще проклинат малките Ви душички.
Тръгвай!
O, за Бога...
Ще отида на намеря нещо за ядене.
Вие бъдете добри момичета и заспивайте.
Връщам се направо тук.
Трябва да се махнеш от тук.
Не се обръщай назад, кифличке.
Кучи син!
Проклятие, това заболя!
Аа... мамка му.
Тя изглеждаше нелепо с тази...
Извинете ме, Мадам, търся една жена. Казва се Алта Картър.
Можете ли да ме насочите до къщата й. - Да не би да търсите съпругата на свещеника?
Да, Г-жо, твърде вероятно е.
Продължете надолу и ще видите Методистката църква. Къщата срещу нея,
е презвитерията и домът на свещеника.
Разбрах, Г-жо.
Благодаря.
Хайде, Мейси. Не гледай към него.
Да?
Добър ден, Г-жо! Вие ли сте Г-жа Алта Картър,
съпругата на методисткият свещеник? - Аз съм.
Значи, аз се казвам Бригс. Идвам от териториите, Окръг Луп.
Доведох Ви трите жени.
Жени?
В името на Бога, да!
От дълго време пристигате, Г-н Бригс.
Толкова се успокоих, че вече сте тук. Съжалявам, че Преподобният Картър го няма в момента.
Той е навън. Погребва обичан член на нашата общност.
Чакайте малко...Мислех, че жена на име Кади, ги води.
Така ми беше написал Преподобният Дауд. - Тя беше с нас до преди седмица, Г-жо.
Съжалявам, че трябва да Ви съобщя, но настинка по пътя ни я взе.
Погребах я и продължихме пътя си.
Мери Бий Кади
беше името й.
О, колко...
ужасна загуба.
Тя трябва да е била добър и смел човек.
Наистина беше такава.
Пропътували са целият този път
в тази кутия?
O, Милост!
Ами... време е да се срещна с тях.
Не съм сигурна, че съм готова.
Трябва да сте преживели страшна зима.
Така е, Г-жо.
Сложете ги да седнат, Г-н Бригс.
Говорят ли? - Не.
Разбират ли, когато им говорят?
Не знам, Г-жо...
Забелязвах, че очите им оглеждат стаята,
какво означава това?
Трудно е да се каже.
Може би, всяка си спомня салона
от собственото си минало.
Бедните, мили души.
Забелязахте ли някакво подобрение на състоянието им?
Вече не се счепкват една друга и спряха да се опитват да избягат.
Кажи ми имената им.
Това е Тиалайн Белнап.Тя умъртви бебето си. - О, не не не!
Моля Ви, не ми казвайте, Г-н Бригс. Не искам да знам.
Тази тук е скандинавка на име Гро Свенсън.
Много добре... - А това е малката Сауърс.
Та тя е още момиче. Дори си има кукла.
Тя е имала три малки дечица, за три дена ги е загубила всичките от дифтерия.
Мили Боже!
Моля, не казвайте нищо повече.
Нося писма, за всяка една от тях, в тази торба...
за близките им и всичко останало.
Аз по-добре да тръгвам.
Може да скочат и да ме последват.
А! Мисля, че обстановката в тази стая ще ги задържи.
O! За малко да забравя...
Това е ваше, Г-жо Сауърс.
Прекрасно е.
Може би, един хубав ден,
ще го поискате.
Сбогом, дами.
Бог да Ви благослови.
Те ще се оправят. - Искам да се сбогувам с Вас.
Може да дадете този фургон и мулетата,
конят и всичко друго на Женското Методистко Дружество...
Може да ги продадат заедно с вещите им и да им закупят железопътни билети и всичко необходимо.
Г-н Бригс! Очарована съм.
Колко щедро от ваша страна.
Кажете на Преподобния да даде и една добра гощавка с царевица
Ще се върнете ли в териториите? - Не знам.
Ако го направите, моля Ви, благодарете на Преподобният Дауд от мое име.
Пожелайте му всичко добро. - Да, Г-жо.
Ами тогава.
Това е нашето сбогом, Г-н Бригс. Подайте си ръката.
Господи, Татко наш, благослови този добър човек, където и да отива
не спирай да бдиш над него.
Нека образът ти винаги е с него
и го заведи у дома, когато Денят настъпи.
Моля те, в името на Исус, Амин.
Надявам се, да се срещнем отново, Г-н Бригс. Сбогом.
Сега вече можеш да тръгваш.
О, Да!
Изглеждате много по-добре, Сър.
На колко години си? - 16.
Нямаш обувки на краката си...
Това си е моя работа, не мислиш ли?
Ще взема тези обувки, точно тези.
Играете с високи залози, Сър. Ще ни покажете ли, че имате 50$?
Ето ти 300 $.
Нещо против да погледна? - Както желаеш.
Погледнете това, Г-н Кармайкъл.
Банката на окръг Луп?
Точно до Уомего.
От кога не сте били там, Сър? - От 5, 6 седмици.
Банката Луп фалира. Случва се постоянно.
В южните територии банките се разоряват.
Загубих дори повече и от акциите си в ежедневника Уайлдкет.
Имате ли някакви банкноти? - Не...
Похарчих ги всичките.
Съжалявам, Г-не. Не мога да приема тези облигации.
Никой наоколо няма да ги приеме.
Съжалявам, но не можете да седите на масата, освен ако не играете.
Трябва да Ви помоля да напуснете. - Моля?
Моля, станете от масата, Сър.
Вие не сте социално-приемлив тук. Разбирате ли?
Някога познавала ли си жена на име Мери Бий Кади?
Не, Сър.
Тези са за теб.
Все още трябва да платите сметката си.
Сосът и бисквитите, които приготви бяха много вкусни.
Благодаря.
Имам един добър съвет за теб.
Когато пораснеш достатъчно, не се омъжвай за някое насрано, тъпоумно хлапе....
отправило се на Запад с лъжите си, че притежава ферма, която все още не е построил.
Не го прави. Остани си тук.
Защо? - Защото аз ти го казвам.
Коя е Мери Бий Кади?
Мери Бий Кади...
беше най-добрата жена, която е живяла някога.
Никога няма да можеш да я опознаеш.
Какво от това?
Ти си живата, дишаща причина...
заради, която тя никога няма да бъде загубена.
Това е всичко, Мила.
Вие сте странен мъж. - Предполагам, че съм.
Защо да не се оженим?
Може би...
Тръгваме!
# Take her by her Lilly white hand #
# meet her like a pigeon #
# Make her dance like wily-wheel scatter Her religion. #
Момчета знаете ли "Бръмбар прелетя"?
Да! Да! Качете се горе.
# O Charlie, he's a fine man #
# Charlie, he's a dandy #
# Every time that He goes to town #
# brings back girls candy #
Я малко по-тихо! Някои хора се опитват да спят!
Кучи синове!
По дяволите, ние се отправяме на Запад!
А ти си отваряй плямпалото за някой на твоето ниво!
Превод trinity7178