NEBRASKATERRITORIET
Kom så, tøser.
- Goddag, Bob. - Frøken Cuddy.
Kom med ind. Maden er klar.
Tærten er lavet af ferskener. Fra dåse.
De havde fire dåser. Jeg ved ikke, hvem der havde råd til de andre tre.
Det er en god tærte.
Hvis det behager, følger nu en postprandial soiré.
En hva'?
- Et stykke musik. - Jeg kan godt lide musik.
De synger sgisme pænt.
- Jeg har ost med. - Ost?
Jeg har jo en flok får.
- Det ved jeg. - Jeg har lavet ost af deres mælk.
Kunne De tænke Dem et stykke? Jeg har et med i lommen.
Ost vil sætte et fornemt punktum efter stegt kylling og ferskentærte.
Jamen så... Værsgo.
Det er en dejlig ost, Bob.
Skal vi ikke gifte os?
- Hva'? - Lad os slå pjalterne sammen.
Jord, dyr, ejendele, liv.
Hele pibetøjet.
Vi kan bruge min formue og viden til at udvikle Deres jordlod og min.
Og skulle der komme småfolk til, så meget desto bedre.
Fra alle vinkler betragtet giver det mening.
Så skal vi ikke gifte os?
Jeg har tænkt mig at finde en kone hjemme østpå.
Hør nu, hr. Giffen. Jeg lader mig ikke nøjes med et nej.
Frøken Cuddy.
Jeg takker for tilbuddet, for maden og for koncerten.
Men jeg skal ikke giftes med Dem. Jeg vil ikke.
Jeg er ikke fuldkommen, men De er for herskesyg.
Og for kedelig at se til.
Det kan ikke kureres.
Den her trækker stadig vejret lidt, mor.
Åh, herregud.
- Hvad skylder man æren, hr. pastor? - Foråret er her.
- Alt vel med Clydene og børnene? - De er mere uvorne end nogensinde.
Spænd muldyret fra og kom indenfor.
En syge har ramt nogle af kvinderne på egnen.
Det har jeg hørt.
Det er alvorligt.
- Gæt, hvad jeg vil bestille. - Det kan jeg næppe.
- Et harmonium. - De spøger.
Jeg tør ikke lade et klaver fragte.
Når jeg kommer til Loup, bestiller jeg et Mason & Hamlin-harmonium.
Det bliver det eneste harmonium på egnen.
Derhjemme kunne jeg spille klaver i timevis.
Jeg kan ikke undvære musik ret meget længere.
- Jeg hjælper gerne med opvasken. - Jeg har ikke brug for hjælp.
Hvordan kommer De ellers overens med ham Giffen?
Han låner mine muldyr og hjælper mig med majsen.
Vi har sået kartofler sammen og vedligeholder hegnet.
Hvordan kommer I overens?
Når mine tyre er færdige her, får de lov at bestige hans kvier.
Så I kommer godt overens.
- Han får et måltid mad i ny og næ. - Ligesom jeg gør.
De er et godt menneske, Mary Bee.
Jeg har lagt rent på sengen oppe på loftet.
Giv svinene resterne, inden De lægger Dem.
Fandeme nej.
Gudfader i skuret, Dowd. Du kan sgu ikke tvinge mig.
Du må ikke misbruge Herren din Guds navn, Vester.
- Især ikke i hans eget hus. - Jeg gør det ikke.
I Herren vor Frelsers navn spørger jeg dig, hvorfor ikke?
Jeg skal passe mine afgrøder og tage mig af mine døtre, -
- og jeg har ikke råd til en vogn. Jeg vil ikke være med til det.
Hvad gør vi så med Theoline?
Kyl hende i klosettet.
Du er et sørgeligt stykke menneske, Vester Belknap.
Jeg er her for lodtrækningen. Lad os få det overstået.
- Hvad så med Vester? - Jeg trækker for Vester.
- Hvad mener De? - Jeg trækker for ham.
Hvad sagde hun?
Jeg sagde, at jeg trækker lod for Vester Belknap.
Skal vi komme i gang?
Det er en smertelig situation for jer og jeres familier.
Jeres hustruer er storartede og gudfrygtige kvinder, -
- men livet har tilskikket dem mere, end de tåler. Nu trækker vi lod.
Den, der trækker den sorte bønne, fører kvinderne hjem, hvorfra de kom.
- Skal vi lade frøkenen? - Jeg trækker sidst.
Hold hænderne knyttet, indtil alle har trukket. Thor.
Frøken Cuddy.
Hold hænderne frem.
- Jeg tæller til tre. En. - Hvis min bønne er sort ...
To. Tre.
- Skal Vester så gøre det? - Han nægtede jo.
Han skal. Han er en af os. Jeg har selv døbt ham.
- Jeg stoler ikke på Vester. - Heller ikke jeg.
Det er sandt, hr. pastor. Vester er et udyr uden samvittighed.
Jeg gør det.
- Det kan De da ikke. - En kvinde?
Jeg kan ride lige så vel som nogen og håndtere både forspand og riffel.
Og jeg kan tage mig bedre af de kvinder, end I kan.
Hun har ret.
Hun har dæleme ret. Det er venligt af Dem, frøken.
Vi skal nok give Dem, hvad De har brug for.
- Hvornår tager De af sted? - Snarest.
Det er den 5. maj i dag. Så kan hun nå tilbage og fejre nationaldagen.
Det kan vi ikke tillade.
Det er ikke noget for en enlig kvinde at køre en vogn tværs gennem landet.
Og da slet ikke med tre af Vorherres svagest begavede børn.
Så tag med mig, fru Linens. Også gerne Dem, fru Polhemus.
Nej, I har familier at passe.
Men det har jeg ikke, da jeg jo mod al sædvane lever alene.
Vær venlige at sætte jer.
I har ret angående Vester Belknap.
Jeg tør ikke overlade ham en så alvorlig opgave.
Vi har brug for en befordringsmand.
Vi vil gøre alt for at udruste Dem til rejsen, frøken Cuddy.
I må have mig undskyldt.
- Kommer De for at se vognen? - Nemlig.
Hvad i alverden er det?
Det er en høvogn, jeg byttede mig til i fjor.
Siden da har den bare stået udenfor i sneen.
Da Svendsen og Sours skulle bruge en vogn, -
- fik de den nærmest som en ren foræring.
Jeg har gjort vinduerne større og smurt den godt og grundigt.
Den har også fået nye eger og fælge.
Den er det helt rigtige til de kvinder.
Jeg har monteret en slå på døren.
- Hvorfor? - Så De kan låse damerne inde.
- Hvorfor skulle jeg gøre det? - Tænk lige over det.
Hvad er det?
De kunne jo få brug for at binde noget fast.
Der er ti af dem.
Du milde. Jeg er ikke sikker på, jeg er parat.
Er De ræd?
- En smule. - Hør her, Mary Bee.
De har en fornuftig vogn og muldyr ...
... og De er lige så meget mandfolk som nogen mand her på egnen.
Og De gør en god gerning.
Så bare klø på, -
- kom i gang, og få det gjort.
- Ved alle det? - Jep.
- Hvad siger de til det? - De siger ikke et kvæk.
Folk taler gerne om døden og skatterne.
Men hvad vanvid angår ...
... er de tavse som graven.
Frøken Cuddy!
Mary Bee!
Jeg fik ikke fat i Dem, inden De var kørt.
Breve til kvindernes slægtninge i Hebron, Iowa og længere østpå.
Det bliver en lang, vanskelig og farefuld rejse.
Gud velsigne og bevare Dem.
- De ved, jeg har tiltro til Dem. - Det ved jeg.
Jeg ville tage Deres plads, om jeg kunne.
Lad os bede sammen.
Himmelske fader, se i nåde til din datter og velsign hendes færd.
Giv hende styrke og led hende på vej, så hun kan føre de arme stakler hjem.
Vi bønfalder dig i din enbårne søn Jesu Kristi navn.
Han, som gav sit liv -
- for menneskehedens synder. Amen.
Kom ud derfra, din forpulede lodtyv!
Kommer du herind, bliver du en sølle satan resten af dit korte liv.
Og du kan selv være forpulet!
- Det her er Bob Giffens lod! - Bob Giffen har forladt stedet.
Og jeg har indgivet mit krav til en sagfører.
Skrub så ned fra mit tag, eller der falder en stævning!
Vi må hænge det dumme svin.
- Er De en engel? - De er ikke død.
Hjælp mig.
Vil De ikke nok hjælpe mig? For Guds skyld.
Lad os sige, jeg gør det. Hvad vil De så gøre for mig?
Hvad som helst! Så sandt som Gud er mit vidne!
Hvis jeg skærer Dem ned, vil De så gøre, som jeg siger?
- Ja, det ved Gud, jeg vil! - Så sværg på det.
Sværg ved den almægtige Gud, De bliver ved med at nævne.
Hævnen tilhører mig, siger Herren.
Bær negene hjem, og gør mod andre ...
Hvis De skærer mig ned fra det her forbandede træ, -
- vil jeg gøre alt, hvad De beder om. Det sværger jeg i Guds hellige navn.
Tak.
Udmærket. Jeg redder Dem.
Jeg har en opgave til Dem.
Men hvis De forsøger at gøre mig fortræd eller prøver at stikke af ...
... så dræber jeg Dem.
Tag løkken af.
Først må jeg have mine ejendele.
- Det er Bob Giffens hus. - Har aldrig mødt ham.
- Hvor er hans får? - Jeg spiste dem.
De blev altså jaget ud og hængt for at have stjålet Bobs lod.
- Stedet er sgu da forladt. - Han har ikke forladt det.
Han er bare taget østpå for at finde sig en kone.
Det er forladt.
Gu er det så.
Det bliver ikke mere forladt.
Spænd muldyrene fra og opstald dem. Det samme med hoppen, Dorothy.
Og sørg for, at gårdens dyr bliver fodret og vandet.
Deres hest trænger også.
Ellers gør jeg det, og så bliver aftensmaden en time forsinket.
Vask Dem, inden De kommer ind.
Hvad er det for en opgave, De har i tankerne?
Vær venlig ikke at vippe på min gode stol.
Mit navn er Mary Bee Cuddy.
- Hvor er hr. Cuddy? - Jeg er ugift.
Hvad går opgaven ud på?
Tre af egnens kvinder har mistet forstanden.
Deres mænd kan ikke drage omsorg for dem.
Vi skal fragte dem over floden og tilbage til Iowa.
Missourifloden? Det er jo for helvede fem ugers rejse herfra.
Jeg tåler ikke ukvemsord i mit hus.
Det forstår sig, hvorfor De er enlig.
Jeg skal bruge en, der kan jage og afløse mig ved tømmerne -
- og hjælpe til med dyrene. Det var derfor, jeg hjalp Dem.
De har svoret at gøre det.
Tre tossede kvinder i fem uger er mere, end jeg regnede med.
Hvis De har løjet for mig og pønser på at løbe fra ansvaret, -
- så er De en mand af lav moral.
Mere et usselt svin end en hædersmand.
Tak for de pæne ord. De er ikke selv nogen perle.
Kedelig som en blikspand og herskesyg.
Men jeg tager med Dem, fordi jeg har lovet det.
Jeg skal nok passe tosserne, så længe det passer mig, -
- men jeg drager af, når og hvis det passer mig.
Og må jeg så få at vide, hvor fanden min seng er?
I stalden, hvor De hører hjemme.
Vinden har blæst al majsen omkuld.
Det ved jeg.
Vi kan kun bruge kolberne til at fyre med.
Der er ikke noget at spise.
- Kun kolber. Tomme, tørre kolber. - Det ved jeg.
- Hveden er gået i sig selv. - Det ved jeg.
Hvad ved du?
Er du vanvittig?
Stands her.
De må hellere låse mig inde.
Jeg skal ikke friste rebet mere. De sataner vil klynge mig op igen.
Måske vil De blive genkendt.
- Har De nogen penge? - Lidt. Hvorfor?
Jeg skal bruge tre æsker patroner til en Navy Colt .36 og en dunk whisky.
- Kugler, måske, men ikke whisky. - Hvorfor ikke?
De skal ikke gå og fulde Dem blandt forsvarsløse kvinder.
Så tager jeg ikke med. Farvel, Cuddy.
Hvad hedder De?
- Det vedkommer kun mig. - Jeg skal bruge et navn i banken.
- Så lad os sige George. - Hvad mere?
- Briggs. - George Briggs?
Nemlig. George Briggs.
George Briggs.
Læs det her.
Nu skal jeg. "Hr. George Briggs, c/o fru Altha Carter, -
- Stiftelsen til Kvinders Værn, metodistkirken, Hebron, Iowa."
Der ligger 300 dollars i sedler i kuverten. De er til Dem.
- Kan jeg ikke bare få dem nu? - Jeg sender dem med posten.
- Hvorfor ikke bare tage dem med? - De vil ligge klar til Dem i Hebron.
Hendes mand er ganske ung. Ham må vi tage os i agt for.
Det er ikke til at sige, hvad han vil gøre, når vi tager Arabella.
Frøken.
Der sidder hun så. Min kone, Belle.
En fornøjelse at møde Dem, fru Sours.
Hun siger aldrig noget. Hun stirrer bare ud ad vinduet.
Det er, som om hendes krop er helt udpint.
Jeg må bære hende ud på das, klæde hende af og på.
Hvor længe har hun været sådan?
Lige siden ...
Jeg kan slet ikke kende hende længere.
- Hvor gammel er Deres kone? - 19.
- Og De? - 21.
Javel ja.
Hun var noget så smuk, frøken Cuddy.
Det kan hun blive igen.
Hr. Briggs, kunne De overkomme at give en hånd med?
Lige nu.
Gud tage vare på Dem, Garn.
Tag den her med.
Bryllupsgaven fra hendes mormor. Den bør hun have med.
Jeg skal nok sørge for, at hun får den med hjem.
Vi er tilbage om nogle uger. De vil høre fra mig gennem pastoren.
Farvel!
Du elsker mig ikke. Du vil ikke engang se på mig.
Du er fløjtende ligeglad!
Skrub du hjem og leg med den elendige dukke.
Lad bare mig i stikken.
Du elsker mig ikke!
Farvel!
For min skyld kan du rådne op i Helvede!
Farvel!
Du elsker mig ikke!
Godmorgen, hr. Svendsen.
Kom indenfor.
- Hun er klar. - Hvorfor er hun bundet?
"Gud vil slå dig ihjel," siger hun til mig.
Hun tror, hun er Gud.
Hendes kusine henter hende i Iowa og kører hende til anstalten.
Hvordan får vi hende op i vognen?
Skyd slåen fra døren.
Luk døren op!
Hjælp mig med at få hende ind.
I må ikke slippe hende fri. Hun vil prøve at slå Dem ihjel.
Og hende med. Skynd Dem ud.
Hvad laver De sammen med det svin?
- Han skal med os. - Han prøvede at hugge Giffens lod.
- Jeg har brug for hjælp. - Han skulle have været hængt.
- Hr. Svendsen ... - Kom ned fra den vogn.
Kom så ned fra den vogn, eller jeg skyder dig, hvor du sidder!
Jeg kan ikke klare det her alene. Lad os så være i fred.
Få os af sted.
I havde ikke nosser til at hænge mig, så I lod min hest om at gøre det.
Kom, lad os køre.
Hold den satan i skak.
Jeg skal nok passe på Deres kone, hr. Svendsen.
Hun kan vide sig tryg hos mig.
Gå I ind på jeres værelse, mens jeg taler med jeres mor.
Theoline, det er Mary Bee.
- Løs ... - Jeg løser Dem nu.
Løs, løs.
- Kan De kende mig, Theoline? - Løs, løs, løs ...
Min søde ven, det er Mary Bee.
Kan De ikke kende mig?
Hør her, piger.
Jeres mor er meget syg.
Men hun elsker jer lige så højt, som hun altid har gjort.
Derfor skal I også elske hende og hjælpe hende, så godt I kan.
Jeg vil bede jer gøre noget for hende.
I skal klæde hende af, varme noget vand -
- og give hende et dejligt bad. Med sæbe.
- Fra top til tå. - Lige der i sengen?
Lige der i sengen.
Vask også hendes hår og red det.
Find så rent tøj og underklæder til hende, og giv hende det på.
Og mens I gør det, skal I smile og sige søde ting til hende.
Kan I synge en sang?
- Vi kan "Flow Gently, Sweet Afton". - Den passer helt fint.
Når I er færdige med alt det, skal I også hjælpe jeres far.
I er fruerne i huset nu.
I skal feje gulvet, tage opvasken -
- og lufte sengetøjet udenfor.
Vis ham, hvor store I er. Vil I gøre det for ham og mig?
Godt. Syng så sangen.
Flot. Og husk, -
- I skal elske jeres kære mor.
Nu må I se at rubbe neglene. Kom her.
Er det Dem, fru Svendsen?
Vær sød at holde op med at jamre.
Jeg bad Dem holde op, fru Svendsen. Vær nu sød.
Hold så op! Øjeblikkeligt! Hold op!
Tror De, muldyrene kan klare hele turen til Missourifloden?
Ikke uden et solidt majsfoder.
Hende, der rokker med ørerne, ved, vi taler om hende. Hun er en grubler.
Den anden er en slider. Vi burde give dem navne.
Muldyr har ikke brug for navne. De har brug for foder, helst majs.
Jeg vil kalde hende Grace og hende Redemption.
Hoppen hedder Dorothy efter min søster.
Hun er gift med en læge i New York. Det er der, vi kommer fra.
Dorothy har en dreng på seks og en lille ny på vej.
Vores mor døde, da vi var små.
Hvad hedder Deres hest?
Brune.
Tynde tæpper forslår ikke noget. Her er møgkoldt om natten.
Nå, det bemærkede De?
- Vi må følge flodlejet sydøstpå. - Nej.
Der er flere mennesker, der vil kunne hjælpe os.
Der er tre slags mennesker herude. Vogntog, der helst undgår tosser, -
- fragtmænd, der vil voldtage Dem, og indianere, der vil dræbe Dem.
Og voldtage Dem bagefter.
Nej, vi kører stik øst mod floden. Vi fragter en besynderlig last.
- De er mennesker, ikke last. - De er tosser.
- De er dyrebare for Vorherre. - Og for mig. De er 300 dollars værd.
Vågn op! Så er der afgang!
Så tisser vi af!
Vågn så op.
Op med sig. Pas på hovedet. Kom så.
Sådan.
Tis.
I guder ...
Sæt dig på hug.
Tis så!
Gud vil slå dig ihjel.
Jeg elsker træer.
Det er ikke mange træer, man ser herude.
Jeg savner dem.
Gud vil slå ...
I New York ...
... er der mange træer.
De har vel ikke tænkt Dem at vanhellige ...
De er afskyelig!
Og morbid!
Jeg gider ikke fryse mere, når jeg skal sove.
Den døde indianer har ikke brug for bøffelskindet.
Jeg var ved dragonerne.
Kompagni C, 1. Dragonregiment.
Fort Kearney.
Vi var engang i noget af et slagsmål i Kansas med de forpulede kiowaer.
Fortæl.
Vi var på vej til Fort Leavenworth.
Et forsyningstog. Seksspandsvogne og en hjord på 300 heste.
Og vi havde en sværm af kiowaer i hælene på os.
Krigsmalede, blodtørstige ... Store og fule som fanden selv.
De ville have hestene.
Javel ja.
Vi slog lejr for natten ved Arkansasfloden.
Og kuskene tøjrede 36 muldyr -
- og 300 heste i sandet. I sand.
Pløkkerne kunne ikke holde en præriehund fast i det sand.
Og ganske rigtigt -
- kom kiowaerne tordnende og fik hele flokken til at bisse af sted.
Vognene blev trampet i stykker, og dyrene viklet ind i deres tøjr -
- og lemlæstet af vildfarne pløkker, -
- alt imens kiowaerne hujede og skreg i vilden sky.
Jeg kan love dig, vi blev fortørnede.
Vi blæste i hornet, alle mand til hest, -
- og så red vi efter dem i morgengryet.
Vi fangede kiowaer til højre og venstre og dræbte dem alle som en.
Vi fik samling på hjorden og drev den durk igennem kiowaernes lejr.
Det var sgu godt håndværk. Kompagni C, 1. Dragonregiment.
Hvor interessant.
- Hvad er de for nogle? - Tawnee'er, formentlig.
- Hvad var det? - Et signalhorn.
De må have fået ram på en af kavaleriets hornblæsere.
- Hvad vil de? - Have, hvad vi har.
De ved bare ikke, hvad der er i vores vogn.
Den kan være fyldt med forsyninger eller soldater.
De har ingen anelse om det.
Fire af dem har rifler.
Hvis de mener, vi er besværet værd, er det ude med os.
Jeg prøver at prange med dem.
Hvis der sker mig noget, skal du ikke forsøge dig med karabinen.
Skynd dig ind i vognen, -
- skyd kvinderne i hovedet og derefter dig selv.
Du har fire patroner.
Kom så, af sted.
Af sted. Af sted med dig!
Hvad vil de gøre med Dorothy?
De vil formentlig spise hende.
Hvad fanden?
Hun er væk, hr. Briggs! Hun er væk!
- Vi må finde hende! - Det var for fanden bare en hest.
Op med Dem, drønnert!
Hun har ikke taget ét skridt selv, siden vi tog af sted.
Du milde Moses.
Tøsen er stukket af.
Godmorgen.
- Hvor kommer du fra? - Et fragttog, der gør holdt sydpå.
- Er det stort? - 30 seksspandede vogne.
- Vi er på vej mod Salt Lake. - Du er måske kusk?
- Ja, på kødjagt. Har du set noget? - Nej, ikke i dag.
Selv er jeg på udkig efter den unge dame her.
- Hun er faret vild. - Ikke længere.
Hør her. Jeg har en vogn ikke langt herfra.
Jeg fragter tre gale kvinder til en kirke, -
- så de kan komme hjem østpå. Tøsen her er en af dem.
Hun er gift og hedder Sours.
Hun havde tre små børn, som difterien tog over kort tid.
Hun mistede forstanden.
Hun stak af fra os i nattens løb.
- Jeg er hendes ven. - Det er jeg også.
Hun er ikke noget for dig i sin tilstand.
Hun kan vel sprede ben, ikke?
Nu skal du høre. Lad os lade hende bestemme.
Hør her, min snut. Vil du helst tage med ham eller mig?
- Se, hun er allerede glad i mig. - Jeg skal fragte den pige hjem.
Næppe. Hun er min nu.
Hvad man finder, må man beholde, og der er kun os herude.
- Jeg er nødt til at tage hende. - Det var som syv.
Lad os slås om hende. Vinderen tager byttet.
- Den er jeg med på. - Godt.
Når jeg siger "kast", smider vi skyderne.
- Hvad siger du? - Gerne.
Kast!
Det var som syv.
- Sig det igen, og gør det så. - Kast!
Farvel.
Behøvede det at tage en evighed?
Hun er jo frosset halvt ihjel.
- Her har De en ny hest, Cuddy. - Hvor har De den fra?
- En mand lod os få den. - Hvorfor dog?
Fordi han var død. Fru Sours skød ham.
- Hvem gør sådan noget? - Indianere. For at få tøjet.
Ulve.
"Cissy Hahn. 11 år, 2 måneder og 9 dage.
Gud elskede hende og hentede hende hjem."
Kom så, Cuddy.
- Jeg vil gøre graven i stand. - Det er sent.
- Jeg er ligeglad. - Jeg fortsætter.
Så tager jeg en hest og indhenter Dem.
Ikke min hest.
De må ride på den brogede.
Jeg vil også have en skovl.
Kære, barmhjertige fader.
Fredens fyrste, gode hyrde, -
- retfærdige høstkarl.
Tag kun min troskab til eje og arv
skænk mig til gengæld en kærlighedsgrav
lad mig stå brud ved din side en dag
elsk os og elsk mig
dulm mit hjertes slag
Amen.
Hvorfor tændte De ikke et bål for mig?
Skal vi snart have mad?
Jeg tændte faktisk et bål for Dem, Cuddy.
Hvad blev der af skovlen?
Jeg mistede den skide skovl!
Hvad betyder en skovl?
De er sindssyg!
Gu er jeg ej. Jeg forsøger at nå frem til floden hurtigst muligt -
- og indkassere de 300 dollars. Længere er den ikke.
Sådan er det bare.
- Jeg kan ikke sove. - Det kunne jeg.
Hvor lang tid er der, til vi når frem?
En uges tid eller så.
Måske en måned. Jeg ved det sgu ikke.
Så er det snart overstået. Vil De blive i Iowa eller tage med tilbage?
Det ved jeg ikke.
De er ikke meget for at lægge planer.
Ikke ret meget.
Hr. Briggs, De er et intelligent menneske.
Hvis De tænker efter, er jeg vis på, at De vil se fornuften i det.
Når vi har afleveret dem til fru Carter, -
- skal vi så ikke gifte os og tage tilbage sammen?
Jeg er 31. Hvis jeg skal giftes, skal det være snart, -
- og De bliver heller ikke yngre.
De har set mit hus og mine dyr.
Jeg har to gode lodder og penge på bog.
Jeg er ved godt helbred og fødedygtig.
Jeg tænker at købe smågrise til foråret og fede dem op.
Til sommer har jeg 25 hektar hvede.
Og jeg vil også så græskar.
Vi to ville være et godt makkerpar.
Ved fælles hjælp vil vi kunne leve godt. Tror De ikke?
- Jeg er ikke landmand. - De kunne prøve Dem frem.
Jeg prøvede det engang med en enke oppe ved Wamego.
Frem og tilbage i de plovfurer fra tidligt til silde.
Røven af en okse er ikke verdens kønneste udsigt, så jeg red min vej.
De forlod hende.
Det gav mig dårlig samvittighed, men jeg så mig aldrig tilbage.
De vil altså ikke giftes med mig?
Nej, det vil jeg ikke.
Jeg ved godt, jeg er kedelig som en blikspand, -
- men vil De ikke nok overveje det? Så kan vi tale om det i Hebron.
Det bliver tom snak.
De forstår måske ikke, hvor storartet en gerning De gør -
- ved at fragte de stakkels kvinder hjem.
Men jeg kan forsikre Dem om, at det gør både Vorherre og jeg.
Det er muligvis Deres livs mest uegennyttige gerning.
Det er muligvis 300 dollars.
De vil ikke giftes med mig?
Nej.
Og jeg er kedelig.
Hvis bare De ville sige ét venligt ord til mig.
At jeg er et godt menneske, at jeg har hjulpet Dem ...
De er et skidegodt menneske, og De har hjulpet mig.
Jeg deserterede fra dragonerne.
Fra Kompagni C, 1. regiment, Fort Kearney.
Jeg stjal en hest, og væk var jeg.
Jeg er ikke bundet til noget.
Jeg er bare mig selv.
Nej ...
Jeg vil ligge med Dem.
Nej.
De skal. Jeg reddede Deres liv.
Nej.
Jeg beder Dem. Lad mig bevare min værdighed.
Træk knæene op.
Tag fat om den.
Bare De husker på, at jeg ikke har tvunget Dem.
Hvis det gør ondt, så er det ikke med vilje.
Det var Dem, der bad om det, ikke omvendt.
Stik den så ind.
Ja.
Cuddy?
Herregud, Cuddy. Vi havde aftalt at føre kvinderne tilbage til Iowa.
Jeg holdt mit ord, og så bryder du dit.
Se her. Se, hvad I har gjort. I har slået hende ihjel.
I har slået hende ihjel!
I er fandeme for skøre til at fatte en skid.
I ved intet om denne verden.
I kan ikke engang pisse normalt.
Var det ikke for jer, ville Mary Bee ikke være død.
Hun ville slet ikke være herude.
Hvis I ikke var blevet gak, var hun aldrig taget af sted.
Hvis I havde bevaret fatningen, ville hun være i live -
- og hjemme i sit eget hus. Og det samme ville I være.
Men næ nej, I skulle gå fra forstanden, -
- og det drev hende i døden. Hvad har I at sige til det?
Det var pokkers.
Jeg fortsætter alene.
I må klare jer selv.
Der skal nok komme nogen forbi og tage sig af jer.
Ikke én af jer fatter et ord af, hvad jeg siger.
Åh, gudfader ...
Dav. Jeg har tre kvinder med, der ikke har spist i tre dage.
De trænger til mad, et værelse og et varmt bad.
Der er fuldt belagt.
- Med hvad? - Gæster.
Jeg vil nødigt have ballade, men jeg er træt, -
- og så bliver jeg nemt knotten.
Det her er et hotel, og jeg har penge.
Jeg vil have mad, et værelse til mig selv og et til tre kvinder -
- samt fire varme bade eller en ordentlig forklaring.
Lige et øjeblik.
- Vel mødt. - Dav.
- Navnet er Aloysius Duffy. Og Deres? - Briggs.
Jeg kan forstå, De ønsker mad og indkvartering.
Ja, til mig selv og tre kvinder.
En usædvanlig last, må jeg nok sige.
Beklageligvis kan jeg ikke hjælpe Dem.
Er det her da ikke et hotel?
Huset giver en dram.
Herligt.
Ned i mørket.
Hr. Briggs, De kunne ikke have valgt et mere ugunstigt tidspunkt.
Tilfældet vil, at et selskab på 16 potentielle investorer -
- er på vej hertil med hjuldamper og diligence.
De forstår nok, at vi umuligt kan indlogere flere.
Disse velbeslåede herrer kan afgøre fremtiden for hele vores ...
Vi har haft en hård vinter, og vi kommer langvejsfra.
Og de har ikke spist i tre dage.
Beklager.
Kvinderne er i en slem forfatning. De er ... forfærdeligt sultne.
Lad mig se dem.
De kan ikke sende os væk.
Det går ikke.
Hr. Briggs, kvinderne er godt nok et sørgeligt syn, -
- men vi kan ikke have dem her, al menneskelig mildheds mælk til trods.
Vær venlig at gå og få den vogn væk herfra. Lykke på rejsen.
Der fik piben en anden lyd. Læg skyderne lige så forsigtigt, -
- og få maden sat på bordet i en allerhelvedes fart.
Så kender man pibens lyd igen.
Herligt. Fornuftigt af Dem. Kom så af sted, min ven.
De vil fortryde, at De afslog min whisky.
Nu skal jeg sige jer en ting.
I er den værste flok uhæderlige, tyvagtige møgdyr, jeg endnu har mødt.
At I afviser de stakkels kvinder, skal hjemsøge jer resten af livet.
I vil ikke få sovet. I vil kløjes i både whisky og vand.
Maden, I spiser, vil stoppe jeres tarme til, -
- så I dør af jeres eget lort.
Jeres mødre og jeres søstre og jeres hustruer og jeres døtre -
- vil forbande jeres pikløse sjæle.
Vorherre bevares.
Jeg skaffer os noget at spise. Læg jer nu til at sove.
Jeg er straks tilbage.
Skynd dig væk herfra.
Og se dig ikke tilbage.
Satan og helvede!
For fanden, hvor gør det ondt!
Hun så tåbelig ud i den lærredskyse.
Undskyld, jeg søger en Altha Carter. Ved De, hvor hendes hus ligger?
- Det er præstens kone. - Ja, præcis.
Kør ned til metodistkirken. Huset overfor er præstegården.
Javel. Så siger jeg tak.
Maisy, ikke kigge på ham.
Ja?
Goddag. Er De fru Altha Carter, hustru til præsten?
Det er jeg.
Mit navn er Briggs. Jeg kommer ude fra territoriet, -
- og jeg har tre kvinder med.
Kvinder?
Du fredsens, ja!
De har været længe undervejs. Hvor er jeg lettet over at se Dem.
Fader Carter er desværre ude at begrave et medlem af menigheden.
Jeg troede ellers, en kvinde ved navn Cuddy -
- ville komme med dem. Det skrev pastor Dowd.
Hun var blandt os indtil for en uge siden. En feber tog hende desværre.
Jeg begravede hende, og vi kørte videre.
Mary Bee Cuddy hed hun.
Det er vel nok et forfærdeligt tab.
Hun må have været et tappert menneske.
Det var hun.
Har de rejst den lange vej i den kasse?
Åh, herregud.
Nu må jeg møde dem.
Jeg ved ikke helt, om jeg er parat.
Flyt dig.
- Det må have været en rædsom vinter. - Det var det.
Anbring dem på sofaen, hr. Briggs.
- Kan de tale? - Nej.
- Kan de forstå noget? - Jeg aner det ikke, frue.
Jeg bemærkede, at de kiggede sig omkring. Hvad betyder det?
Svært at sige.
Måske mindes de hver især en dagligstue -
- fra deres fortid. Arme stakler.
Har der været nogen bedring i deres tilstand?
De slås ikke mere eller prøver at stikke af.
Fortæl mig, hvad de hedder.
Det er Theoline Belknap. Hun dræbte sit eget barn.
Det må De ikke fortælle mig. Jeg vil helst ikke vide det.
Hende der er norsker og hedder Gro Svendsen.
- Udmærket. - Og det er Arabella Sours.
Hun er jo kun en pige. Hun har sågar en dukke.
Hun mistede sine tre børn til difterien i løbet af tre dage.
Du altforbarmende. Vær sød ikke at fortælle mere.
Der følger breve med hver af dem, om deres slægtninge og sådan.
Jeg må hellere komme videre.
De kan godt finde på at følge efter mig.
Mon ikke stuen her vil holde på dem?
Det havde jeg nær glemt.
- Den er til Dem, fru Sours. - Den er nydelig.
Det kan være, De vil sætte pris på den -
- en skønne dag.
Farvel, de damer.
Gud velsigne jer.
De skal nok klare sig. Jeg ville sige farvel til Dem.
De kan give vognen og muldyrene -
- og den brogede hest til menighedskvinderne.
De kan sælge det hele og bruge pengene til jernbanekørsel.
Hr. Briggs, dog. Det gør jeg med glæde.
Det er meget gavmildt af Dem.
Bed præsten give muldyrene et solidt majsfoder.
- Tager De tilbage til territoriet? - Det ved jeg ikke.
I så fald må De give pastor Dowd min tak og bedste hilsner.
Så gerne.
Jamen så siger vi farvel, hr. Briggs. Ræk mig hånden.
Fader vor, velsign denne mand, hvor han end måtte færdes.
Våg over ham. Lad dit ansigt lyse over ham, -
- og hent ham hjem til dig en dag.
I Jesu navn, amen.
Jeg håber, vi mødes igen, hr. Briggs. Farvel.
Nu må De gerne gå.
Sådan. Det klæder Dem ypperligt.
- Hvor gammel er De? - 16.
De har ingen sko på fødderne.
Det er vel ret beset min sag.
Lad mig få de sko der.
Vi spiller med en høj indsats. Kan De lægge 50 dollars?
Der har De 300 dollars.
- Må jeg se dem efter? - Værsgo.
Se lige her, hr. Carmichael.
"Bank of Loup". Det er oppe ved Wamego.
- Hvornår har De sidst været der? - For fem-seks uger siden.
Bank of Loup er krakket. Det sker tit for landmandsbanker i territoriet.
Jeg har selv mistet en net sum på den slags vovelige sedler.
- Har De nogen af de nationale? - Nej.
Dem har jeg brugt.
Beklager, men jeg kan ikke godtage Deres sedler.
Det er der ingen, der vil.
De må ikke sidde ved bordet, hvis De ikke skal spille.
- Jeg må bede Dem om at gå. - Hvad?
Vær venlig at forlade bordet.
De er ikke socialt acceptabel her, forstår De.
Har De nogensinde mødt en vis Mary Bee Cuddy?
Nej.
De er til Dem.
- De skal betale regningen alligevel. - Morgenmaden var ret fortræffelig.
Tak.
Lad mig give Dem et råd.
De skal ikke gifte Dem med en ung sjuft, der vil vestpå -
- med fantasier om en gård, han ikke har bygget endnu.
Bliv her.
- Hvorfor? - Fordi jeg siger det.
- Hvem er Mary Bee Cuddy? - Mary Bee Cuddy ...
Hun var den prægtigste kvinde på Guds grønne jord.
Du kommer aldrig til at kende hende.
Og hvad så?
Hvad så?
Du er det lyslevende bevis for, -
- at hun aldrig vil forgå.
Derfor, min egen.
- De er en besynderlig mand. - Ja, det er jeg formentlig.
Skal vi ikke gifte os?
Måske.
Træk fra!
GUD ELSKEDE HENDE OG HENTEDE HENDE HJEM
Skub fra!
Kender I "Weevily Wheat"? Så kom herop.
Stop det spektakel! Vi er nogle, der prøver at sove!
I forpulede sataner!
Vi skal vestpå, for helvede!
Om så det koster fanden et øje!
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2014