DOMAĆIN
Teritorija Nebraske
Hajde devojke.
Zdravo Bobe. -Dobar dan, gospođice Kadi.
Hajde unutra, večera je spremna.
Pita je od breskvi, iz konzerve.
Imaju ih četiri.
Ne znam ko je uzeo ostale tri, ni ko je mogao da ih priušti. -Dobra je pita.
Ako vam prija, možemo da imamo pevanje posle jela.
Šta?
Malo muzike. -Volim muziku.
To je sigurno bilo dobro pevanje, gospođice Kadi.
Imam sira.
Sir?
Da, znate da imam par ovaca napolju.
Znam. -I pravim sir od njihovog mleka.
Pitao sam se da li biste hteli malo.
Imam ga u džepu.
Sir bi bio lep kraj naš večere od pržene piletine
i pite od breskvi.
Pa onda...
Evo ga.
Ovo je dobar sir.
I zašto se ne venčamo?
Šta? -Zašto se ne uzmemo?
Polja, životinje i životi žena...
I sve to!
Mogli bismo da koristimo moj kapital i saznamo
kako da poboljšamo tvoj prihod.
A kad bismo imali i decu, onda još bolje.
Gledajući iz bilo kog ugla,
to radi.
I zašto se ne venčamo?
Mislio sam da se vratim na istok da nađem ženu.
Molim vas gospodine Gifen.
Neću da prihvatim ne kao odgovor.
Gospođice Kadi,
cenim ponudu i večeru, i koncert, i sve...
Ali ne mogu da vas oženim.
Neću.
Nisam savršen,
ali previše si napadna.
I previše oštra.
Nemam lekove za to.
Ovaj jedan i dalje malo diše, mama.
Mrtva je.
Mama! -Iznesimo je.
Ne! Moramo da je sahranimo kako treba.
Pripremiću je. -Nosim je napolje, smrdeće. -Ne!
Moramo da je sahranimo kako treba.
Želeo si da umre!
Mrzeo si je!
Mrziš me!
Unesi je!
Ledeno. Hladno.
Smrznuto!
O Bože!
Čemu ovo zadovoljstvo svešteniče?
Proleću, gospođice Kadi.
Da li se Klajdin i deca dobro slažu?
Nikada gore, iz minuta u minut.
Zaveži mazge i hajde u kuću.
Došlo je do nekih problema među ženama ovde?
Čula sam o tome.
Loše je.
Pogodi šta sam naručila?
Ne mogu. -Melodijum. -Nisi valjda?
Da, ne verujem dostavi klavira, i...
čim budem mogla, naručiću "Mejson end Hemlin" melodijum.
Imaćeš jedini melodijum na teritoriji.
Nekada sam kući svirala klavir satima.
Ne mogu još dugo da živim bez prave muzike.
Mogu da ti pomognem sa sudovima.
Ne želim nikakvu pomoć oko sudova.
Pa...
Kako se slažeš sa tim Gifenom?
Koristi moje mazge kada mi ne trebaju.
Pomaže mi oko kukuruza.
Zasadili smo neki krompir i podigli ograde.
Kako se slažete?
Kada moji bikovi završe posao, puštam ga da dođe sa svojom junadi.
Izgleda da se dobro slažete.
Povremeno ga nahranim.
Kao i mene.
Dobra si građanka, Meri Bi.
Krevet na potkrovlju je svež, i,
nahraniću prasad pre nego što odete da spavate.
Daćeš mi sina.
O ne.
Ovo je boga mu slobodna zemlja, niko me ne može naterati na to.
Nemoj uzalud uzimati Božje ime, Vestere.
Pogotovo ne u njegovoj kući.
Neću ići. Ne mogu!
Zašto?
U ime našeg spasitelja, pitam vas zašto ne?
Ne mogu se idem od svojih useva, ni mojih ćerki,
ne mogu da se trudim da platim nikakva kola.
Nisam u ovom poslu.
Pa šta ćemo onda sa Tilajnom?
Stavićemo je u šupu.
Vi ste loš čovek, Vester Belnape!
Došao sam zbog izvlačenja. -I ja.
Završimo sa tim. -A Vester? -Ja ću vući za Vestera.
Kako to mislite? -Kažem da ću vući za njega.
Šta je rekla? -Rekla sam da ću vući za Vestera Belnapa.
Možemo nastaviti?
Ovo je bolan događaj za vas i vaše porodice i žalim zbog vas.
Žene su vam dobre i pobožne.
Ali život im je težak.
Sada ćemo da izvlačimo.
Ko izvuče crno zrno,
vraća se ženinoj kući, odakle dolazi.
Hoćemo pustiti damu? Vučem poslednja. -Ja ću prvi.
Držite ruke zatvorenim dok svi ne izvuku.
Tore.
Gospođice Kadi.
Stavite ruke u krug ovde.
Brojim do tri. Jedan. -Osećam da je moje zrno crno, ne znam. -Dva, tri.
Ovo znači da Vester mora da ide?
Rekao je da neće. -Mora. Jedan je od nas.
Krstio sam ga.
Ne verujem Vesteru. -Ni ja.
Istina, svešteniče.
Vester je grubijan i bez savesti.
Ja ću ići. -Ne možeš.
Da, hoću. -Žena?
Mogu da jašem, kao i svi.
Mogu da podnesem tim i pucam, svi to znate.
I mogu da kuvam i pazim na
te žene bolje od svih vas.
U pravu je!
Skroz je u pravu!
Odlično gospođice Kadi.
Recite šta vam treba i pobrinućemo se za to. -Kada idete?
Čim budem mogla. -Danas je 5. maj.
Mogla bi da se vrati taman da proslavi 4. jul sa nama.
Svešteniče Davd, ne možemo dozvoliti ovo.
Usamljenoj ženi nije mesto da vuče kola kroz državu.
Pogotovo kada vodi tri najmanje sposobna deteta gospodnjih.
A što ne krenete sa mnom gđo Linens, možemo zajedno.
I vi gospođo Polimas. Još bolje.
Ne. Vi brinete o porodicama i muževima, tako i treba.
Ali ne i ja jer živim... neuobičajeno, sama.
Dosta, molim vas. Sedite.
Plašim se da ste u pravu oko gospodina Belnapa.
Nije pouzdan za ovako težak zadatak.
I potreban nam je domaćin.
Uradićemo sve da vas opremimo i pripremimo za ovaj put, gospođice Kadi.
Neka me gospoda izvine na trenutak.
Došli ste da vidite vaša kola? -Jesam.
Bože, šta je to?
Vozna kola. Kupio sam ih prošle godine.
Od tad su ležala ovde u snegu.
Kada su Svendsen i Sour došli po kola,
Ponudio sam mu pakleni dogovor. Dao sam mu ih!
Malo sam proširio prozore,
dobro je podmazan.
Stavio sam nove zupčanike i točkove.
Prava stvar za te žene.
Stavio sam kliznu bravu na vratima.
Zbog čega? -Zaključavanja dama?
Zašto bih to radila?
Prestanite da razmišljate o tome.
Šta je to?
Možda biste da privežete nešto.
Stavio sam ih deset.
Ne znam da li sam spremna.
Bojite se?
Malo. -Slušajte me Meri Bi.
Imate prosečna kola,
mazge,
i dobri ste kao svaki čovek.
I radite jako lepu stvar.
Zato samo napred.
Idite i uradite to.
Da li svi znaju?
Da. -Šta kažu?
Ne kažu ništa.
Ljudi vole da pričaju o smrti i porezima.
Samo kad polude.
Ćute.
Gospođice Kadi!
Meri Bi!
Pokušao sam da vas stignem u gradu ali ste već otišli.
Šta želite, svešteniče?
Da vam dam ovo. Pisma najbližim rođacima žena,
kod Hebrona, Ajove, i nazad na istok.
Put će biti dug, težak i opasan.
I očekivala sam. Bog vas blagoslovio ženo.
Ostalo ćete zadržati, znate da verujem u vas, zaista. -Znam.
Idem na vaše mesto ako mogu.
Sada se pomolimo.
Nebeski oče, pogledaj moju ćerku. Blagoslovi je u ovom poduhvatu.
Daruj joj snagu, vodi je svojom milošću
da može da dovede kući te jadne duše.
Molimo te.
Ime Isusa Hrista, jedinorodnog sina,
koji je dao svoj život
za grehe čoveka.
Amin.
Izlazi odatle grnčaru!
Kučkin sine!
Hajde dole, i bićeš tužno kopile koje dugo živi, a to neće biti dugo.
Tada ćeš kučkin sine biti kopile.
Ali ovo je mesto Boba Gifena!
Bob Gifen je otišao i napustio ovo mesto,
i podneo sam novi zahtev sa advokatima.
Sklanjajte se sa mog krova ili pazite glave, ili ću vas razneti.
Moramo da obesimo tog kučkinog sina.
Da li ste vi anđeo? -Nisi mrtav.
Pomozite mi.
Hoćete? Za ime Boga?
Pretpostavljam da hoću.
Šta bi ti uradio za mene?
Bilo šta! Bog mi je svedok.
Ako te oslobodim, hoćeš li uraditi ono što to kažem?
Hoću, kunem se Bogu!
Kuneš se? -Kunem...
Kuneš se Svemogućem Bogu o kome si govorio?
Osveta je moja.
Reče Gospod. Donesi snopove,
i ponovo,
i ako me spustite sa ovog prokletog drveta,
uradiću sve što mi kažete, kunem se u sveto ime Božije.
Molim vas.
Dobro.
Spasiću te.
Imam dobar posao za tebe.
Ali ako pokušaš da me povrediš,
pokušaj i beži.
Ubiću te.
Skini omču.
Moram da pokupim svoje stvari.
Ovo je mesto Boba Gifena. -Nikada ga nisam upoznao.
Šta mu se desilo sa ovcom? -Pojeo sam je.
Zato si i izbačen i obešen, zbog pljačkanja Boba.
Bre! Napušteno je, vidi! -Nije on ništa napustio.
Samo se vratio na istok da nađe sebi ženu.
Napušteno je.
Siguran sam.
Ovo je napušteno.
Odveži i stavi mazge u štalu.
Pazi na moju kobilu Doroti,
i vidi da sva stoka bude nahranjena i napojena.
I tvog konja treba nahraniti.
Nadam se da te je baš briga, ja ću. Večera će biti za sat.
Hajde tamo! Ojsa!
Brže!
Ulazi tamo!
Očisti se pre nego što uđeš.
Kakav ste to posao smislili?
Bila bih zahvalna da mi ne koristiš stolicu tako.
Zovem se Kadi. Meri Bi Kadi.
Gde je gospodin Kadi?
Neudata sam. -Šta je posao?
Tri žene u ovoj državi su poludele.
Njihovi muževi ne mogu da paze na njih kako treba.
Ti i ja ćemo ih vratiti preko reke u Ajovu.
Misuri reke? -Krećemo sutra.
Ma to je pet prokletih nedelja odavde!
Neću sedeti mirno za vulgarnost u mojoj kući.
Sad vidim zašto si sama!
Treba mi neko ko će loviti, voditi i zameni me kada je kiša.
i pomaže mi sa životinjama na putu.
Zato sam te oslobodila.
To ti je posao, i zakleo si se da ćeš ga uraditi.
Tri ludače za pet nedelja je više nego što sam se nadao.
Ako si me slagao,
i nameravaš da odustaneš od odgovornosti,
onda si čovek slabog karaktera.
Više odvratna svinja nego častan čovek.
Hvala na lepim rečima sestro, ne znaš za ponos u sebi
teška si ko tuč i napadna si.
Ali ću ostati sa tobom, jer sam to i rekao.
I pomoći ću da tvoj sat zvoni dok mi odgovara,
međutim, ići ću gde i kada mi je drago,
sad, ako vam ne smeta pitanje gde je dođavola moj prokleti krevet?
U štali.
Njoj i pripadaš.
Šta radiš mama?
Čistim.
Vidiš da čistim.
Što?
Zašto čistiš?
Kuća nam je čista.
Kuća nam je uvek čista.
Mama, sišla si s' uma.
Zemlja je od prašine.
Čistiš prašinu sa prašine?
Kuća će biti čista.
Čistoća je pola zdravlja.
Vetrovi su duvali preko kukuruza.
Znam.
Samo možemo da zapalimo klipove u šporetu.
Neće biti kukuruza za jelo.
Samo klipovi. Goli klipovi.
Znam. -Pšenica i ovas su propali.
Znam to dobro.
Šta ti znaš?
Jesi li lud?
Stanite tamo.
Bolje me zaključaj u kolima. -Što?
Prešao sam ih za jedan kanap, ne bih još jedan,
krelci će ponovo hteti da me obese.
Možda te prepoznaju.
Imaš novca? -Nešto. Što?
Trebaju mi 3 kutije municije, i krčag viskija.
Metkovi možda, ali ne i viski! -Što ne?
Možeš li biti pijan pored jadnih i bespomoćnih žena? Ne.
Pa onda neću sa tobom na istok. Doviđenja Kadi.
Kako se zoveš?
Moja stvar. -Idem u banku i treba mi tvoje ime.
Recimo Džordž. -Džordž, dalje?
Brigs. -Džordž Brigs.
Tako je.
Džordž Brigs.
Pročitaj ovo.
Evo ja ću da ti pročitam.
Gospodin Džordž Brigs, briga o gospođici Alti Karter,
društvo žena, metodistička crkva, Hebron, Ajova. -Pa?
Stavila sam 300 dolara u koverti, samo za tebe.
Pa zašto mi je ne daš sada?
Sada idem u poštu da je ubacim u sanduče.
Zašto je ne ponesemo?
Kada stignemo u Hebron, Gospođica Karter će ti je dati.
Njen dečak nije mnogo velik. Moraćemo dobro da ga pazimo.
Ne znam šta će raditi kada odvedemo Arabelu.
Gospođo...
Evo je.
Moja žena, Bel.
Zadovoljstvo je upoznati vas gospođo Saurs.
Neće reći ništa, gospođice Kadi.
Samo sedi tu i gleda kroz prozor...
Telo kao da joj je ukočeno.
Moram da je nosim u toalet,
svlačim uveče, oblačim ujutru.
Koliko dugo je ovakva?
Otkad.
Više je ne prepoznajem.
Koliko godina ima vaša žena? -Devetnaest.
A vi? -Dvadeset i jednu.
Vidim.
Bila je prelepa, gospođice Kadi.
Možda bude opet.
Gospodine Brigs, da li biste odvojili vremena za pomoć?
Sada.
Nek ti je Bog u pomoći, Garne.
Evo i ovoga.
Svadbeni poklon njene bake,
mislim da bi trebao da ide sa njom.
Čuvaću joj ga i paziti da ga ponese kući.
Vraćamo se za par nedelja,
A vi ćete čuti bilo od mene ili sveštenika Davda da je na sigurnom.
Doviđenja!
Ne voliš me?
Nisi me ni pogledala!
Nećeš ni da razmisliš!
Idi kući i igraj se sa prokletom lutkom!
Ostavljaš me zbog nje.
Ne voliš me!
Zbogom! -Idi đavole, u pakao!
Zbogom!
Ne voliš me!
Dobro jutro gospodine Svendsen.
Uđi.
Spremna je.
Zašto je vezana?
"Bog će te savladati", rekla mi je.
Ona misli da je Bog.
Rođak će je pokupiti u Ajovi, pa će je odvesti u utočište.
Prestani!
Kako ćemo je uneti?
Otvori kolska vrata.
Prekini!
Otvori kolska vrata!
Pomozi mi. Guraj.
Ne odvezuj je!
Pokušaće da te ubije.
Pokušaće da ubije i nju isto. Siđi.
Šta ti radiš sa tim kučkinim sinom? -Ne.
On ide sa nama. -On je taj koji je hteo da preuzme mesto Boba Gifena.
Treba mi pomoć, sigurno razumeš!
Trebao je biti obešen.
Gospodine Svendsen.
Silazi sa tih kola!
Silazi sa tih kola odmah,
ili ću te upucati tu gde si.
Ne mogu ovo sama. Potreban mi je. Sada nas ostavi na miru!
Krenimo.
Niste imali muda da me obesite, hteli ste da moj konj to uradi, a?
Hajdemo.
Drži pištolj na tog gada.
Paziću na vašu ženu, gospodine Svendsen, obećavam.
Biće bezbedna sa mnom.
Rodićeš mi sina.
Ali odbijaš.
Primićeš moje seme ženo.
Nosićeš moje dete.
Vas dve idite u sobu dok vam popričam sa majkom.
Tilajn, ja sam Meri Bi.
Odvezuj! -Odvezujem vam ruke.
Odvezuj...
Poznajete li me Tilajn?
Odvezuj... -Lajn, draga,
Ja sam Meri Bi, tvoja prijateljica.
Zar me ne prepoznaješ?
Slušajte devojke.
Majka vam je jako bolesna.
Ali, voli vas kao i uvek.
I vi morate da volite nju i pomognete što više možete.
Evo par stvari kojih želim da joj učinite.
Hoću da je skinete, zagrejete vodu,
i da je lepo okupate.
Sa sapunom. Od glave do pete.
Na krevetu? -Na krevetu.
Operite joj i osušite kosu, pa je očešljajte.
Onda joj nađite čistu odeću i donji veš,
i ponovo je obucite.
A dok radite to
hoću da joj se smeškate i govorite joj lepe reči.
Znate li da pevate neke pesmice?
Znamo "mirno teci lepi Aftone".
To će biti dobro.
A kada završite sa tim, hoću da uradite nešto i vašem ocu.
Vi ste sada domaćice.
Hoću da počistite,
operete sudove, iznesete posteljinu i provetrite je.
Pokažite mu koliko ste odrasle.
Hoćete da uradite to za njega i mene?
U redu.
Sada počnite da pevate.
I upamtite.
Volite vašu dragu majku.
Sada ste zauzete kao pčele, dajte mi čelo.
Gospođo Svendsen, jeste li to vi?
Prestanite da zavijate gospođo Svendsen!
Gospođo Svendsen, pitala sam vas da stanete.
Molim vas!
Prestanite! Gospođo Svendsen, prestanite!
Misliš da će ove mazge stići do reke Misuri?
Sumnjam, bez dobre ishrane kukuruzom.
Ova što podiže uši zna da je predmet razgovora.
Ona je mislilac. Druga je radnik.
Trebaju im imena, kako da ih nazovemo?
Mazgama ne trebaju imena, potrebna im je hrana, kukuruz je najbolji.
Ovu ću nazvati Grejs, a onu Redempšn.
Moja kobila, zove se Doroti, po sestri.
Udala se za doktora u državi Njujork, odatle smo mi.
Doroti ima šestogodišnjeg sina i bebu na putu.
Majka nam je umrla dok smo bile male.
Kako se tvoj konj zove?
Braon.
Nisi mi dala ni dva tanka ćebeta, postaje hladno noću ovde.
Primetio si.
Moramo jugoistočno, da pratimo reke.
Ne.
Tako ćemo sresti više ljudi, u slučaju da nam treba pomoć.
Znaš, ovde ima tri tipa ljudi,
i srešćeš zaprege koje ne žele da vide ludake.
Srešćeš trgovce koji će te silovati,
i srešćeš Indijance koji će te ubiti...
pa onda silovati. Posle će ubiti mene.
Ne, idemo pravo na istok ka reci.
Imamo tovar koji se ne plaši.
Nisu uplašene, i one su ljudi.
Lude su! -Drage su Gospodu.
Drage su i meni, daj mi taj tiganj. Vredi 300 dolara.
Buđenje! Vreme je za pokret!
Ustaj i idi da piškiš.
Hajde, sada.
Pazi glavu kod točka, hajde dušo!
Pišaj!
Čučni.
Pišaj!
Bog će te savladati.
Volim drveće.
Ne vidim puno drveća.
Nedostaju mi.
Bog će te...
Njujork...
ima puno drveća.
Sigurno ne bi prkosio i skrnavio.
Užasan si!
Morbidan!
Više neću da mi bude hladno dok pokušavam da spavam.
Treba mi to bizonovo krzno što ne treba Indijancima.
Bio sam u dragunima.
Kažu prvi američki draguni.
Fort Kerni.
Bilo je nemira u Kanzasu protiv prokletih Kaovasa.
Pričaj mi.
Išli smo ka tvrđavi Levenvort.
Lanac snabdevanja.
Šest zaprega i stado od 300 konja.
A Kaovasi su nas pratili kao buve!
Ratničke boje, drskost.
Indijanci lično.
Hteli su naše konje.
Vidim.
Pa smo se ulogorili kod reke Arkanzas jedne noći,
i kočijaši su ogradili 36 mazgi i
300 konja na pesku.
Pesak!
Ta drvena ograda ne bi zadržala ni prerijskog psa u pesku.
Naravno, te noći,
Kaovasi su došli, preplašili konje, i pobegli.
Putna kola u delovima,
stoka zamršena u kanapima
sva osakaćena drvenom ogradom.
A Kaovasi su protrčavali, opkoljavali i teglili.
Bože, bili smo besni.
Svirali smo vojne trube,
stavili čizme i sedla i išli za njima dok se sunce dizalo.
Uhvatili smo Kaovase ovde i onde,
uhvatili smo ih gomile i sve smo ih ubili.
Skupili smo stoku i pošli po sred prokletog kampa Kaovasa na brdu.
Jako dobar posao!
Društvo prvih američkih draguna!
Jako interesantno.
Ko su oni? -Verovatno Poni.
Šta je to bilo? -Vojna truba.
Negde su ubili vojnog trubača američke konjice.
Šta žele? -Šta god imamo.
problem je što ne znaju šta, nikada nisu videli kola
Može biti roba unutra, vojnici.
Šta god, ne znaju oni.
Izbrojao sam im četiri puške.
Mislim da ako smo vredni truda, mrtvi smo.
Pokušaću da ih otkupim.
Ako mi se nešto desi, doći će do ovde.
Nisi napunila taj karabin.
Onda ulazi u vagon što pre,
pucaj ženama u glave pa u sebe.
Imaš 4 dobra metka.
Ša će da urade sa Doroti?
Verovatno će je pojesti.
Ne!
Koj đavo?
Nestala je, gospodine Brigs!
Gospodine Brigs, nestala je!
Nestala je i moramo je vratiti!
Kadi to je bio prokleti konj.
Ustani, budalo!
Nija učinila ni jedan korak sama od kad je u kolima.
Evo ih...
Ta devojka je pobegla.
Jutro! -Jutro!
Odakle si prijatelju.
Prevoz robe, ulogorili smo se malo južnije.
Nešto veće? -Trideset vagona, šest tura.
Pre dve nedelje smo krenuli iz Fal Sitija za Solt Lejk.
Ti si kočijaš? -Jesam! Izašao sam u lov, si video nešto?
Ne danas, tražim ovu mladu damu.
Izgubljena je. -Sada nije.
Prijatelju, imam kola tamo.
Vozim tri lude žene u crkvu u Ajovi,
tako da mogu da se vrate domu na istoku.
Ova mlada devojka je jedna od njih.
Udata je. Zove se Saurs.
Imala je troje dece, sve ih je izgubila zbog difterije,
za kratko vreme, i poludela je.
Pobegla je od nas sinoć.
Ja sam joj prijatelj. -I ja sam.
Dakle hoćeš je iako je u tom stanju?
Može da raširi noge, zar ne?
Da ti kažem...
Zašto ona ne odluči?
Pazi slatkišu,
sa kim' hoćeš da ideš, sa mnom ili sa njim?
Vidiš? Već se zaljubila.
Prijatelju, vodim je kući.
Ne verujem. Sada je moja.
Posed ne ukazuje na zakon
i ovde smo sami, a?
Izvini, ali moram da je imam.
Prokletstvo!
Bori se za nju. Najbolji uzima nagradu, šta kažeš?
Slažem se. -Dobro.
Kada kažem "bacaj", bacamo pištolje, šta kažeš?
Može.
Bacaj!
Prokletstvo!
Reci to ponovo i uradi to odmah ovaj put.
Bacaj!
Doviđenja!
Zar je moralo tako dugo?
Skroz se smrzla!
Izgubila si jednog konja, evo još jednog.
Od koga si ga dobio? -Čovek nam ga je dao.
Zašto bi to uradio? -Jer je mrtav, gospođa Saurs ga je upucala.
Ko bi uradio tako nešto?
Indijanci. Za odeću.
Vukovi.
Sisi Han.
Jedanaest godina, dva meseca, devet dana.
Bog ju je voleo odneo ju je svom domu.
Hajdemo Kadi.
Hoću da sredim ovaj grob.
Postaje kasno. -Briga me.
Kako hoćeš, ja idem kući.
Onda ću uzeti konja i pridružiću ti se kasnije.
Mog nećeš.
Jahaćeš tog običnog konja.
Hoću i lopatu.
O, slatki i milostivi Oče.
Isuse.
Dobri pastiru.
Žeteoče pravednosti.
Prihvati molitve i sahrani ih duboko.
Unesi ih...
da spavamo u ljubavi.
Pošalji mi poziva da se venčam jednog dana.
Voli nas,
i voli mene.
Voli me, molim ti se.
Amin.
Zašto?
Zašto mi nisi zapalio vatru?
A večera?
Jesam zapalio vatru za tebe Kadi.
Gde je ta lopata?
Izgubila sam prokletu lopatu!
Koga briga za lopatu?
Lud si!
Jesam Kadi, pokušavam da dođem što pre do reke i uzmem onih 300 dolara.
To je sve!
Ništa više.
Nisam mogla da zaspim.
Ja jesam. -Koliko sada ima do tamo?
Nedelju dana... otprilike...
Možda i mesec, ma ne znam.
Skoro je gotovo. Ostajemo u Ajovi ili se vraćamo na teritoriju?
Ne znam.
Baš ne voliš da praviš planove.
Ne baš.
Gospodine Brigs,
vi ste inteligentan čovek,
i ako razmislite o tome,
sigurna sam da ćete videti mudrost.
Kada ih vratimo gospođi Karter,
zašto se ne uzmemo i vratimo se zajedno?
Imam 31 godinu i ako se udajem bolje da to bude uskoro.
Nećemo se podmladiti.
Videli ste mi kuću, stoku.
Imam dve dobre tužbe i novac u banci.
Dobrog sam zdravlja i mogu da rađam.
Planiram da kupim prasad na proleće i ugojim ih kukuruzom.
Imaću oko 25 hektara pšenice.
Planiram da zasadim i bundeve.
Možemo da napravimo dobar tim.
Ako se uzmemo, napredovaćemo, slažeš se?
Nisam farmer. -Pa možeš da pokušaš.
Pokušao sam jednom kada smo bili severno od Vomega.
Kopali smo proklete brazde od jutra do mraka.
Ima lepših stvari za gledanje od volove zadnjice,
jednog jutra sam samo odjahao.
Napustili se je.
Kada sam otišao, bilo mi je žao, ali se nikada nisam osvrtao.
Vidim.
Dakle nećete da me oženite?
Ne.
Neću.
Znam. Obična sam kao stara kanta.
Ali hoćeš li razmisliti odavde do Hebrona pa da ponovo popričamo o tome?
Razgovor je besplatan.
Gospodine Brigs,
možda ne shvatate koliko je bitno vratiti ove jadne žene kući.
A ako ne, ja vas uveravam da dobri Gospod shvata, kao i ja.
Možda to bude najplemenitija stvar vašeg života.
To možda bude 300 dolara.
Nećete me oženiti.
Ne.
Ipak sam obična...
Želela sam da mi kažeš neku lepu reč.
Kao na primer? -Da sam dobra žena, da sam ti pomogla.
Pošteno, jako si dobra žena, i jesi mi pomogla.
Napustio sam dragune.
Tako je, prvo američko društvo.
Fort Kerni. Ukrao je konja kog sam jahao.
Nisam vezan ni za šta.
Samo za sebe.
Ne.
Želim, da spavam sa tobom.
Ne.
Moraš. Spasila sam ti život.
Molim vas.
Poštedite moje dostojanstvo.
Podigni kolena.
Uzmi ga u ruku.
Samo upamti da te nisam primorao.
Hoću. -Ako te boli, ne mogu da pomognem.
Znam.
Ti si pitala mene, a ne ja tebe.
Znam.
Onda me pusti u sebe.
Da.
Kadi?
Kadi!
O Bože, Kadi,
dogovorili smo se da vratimo ove žene u Ajovu,
i ja sam držao svoju reč a ti si je slomila.
Vidite?
Vidite šta ste joj uradili? Ubile ste je.
Pogledajte je, ubile ste je!
Mogu li ludače da je pogledaju, prokleti ludaci.
Ne znate ništa o ovom svetu.
Ne možete ni da pišate lepo.
Da vas nije bilo, Meri Bi ne bi bila mrtva.
Ne bi me napustila ovde!
Da niste poludele, ne bi bila na ovom putu.
Da ste ostale mirne i jake, bila bi živa,
i u domu. U svojoj kući.
I vi biste, ali ne...
Poludele ste. I nju ste izludele pa se ubila. Šta imate da kažete o tome?
Pa ja ću...
Idem sam kući.
Prepuštene se same sebi.
Dosta sam vas pratio na istok, neko će se pojaviti i pobrinuti se za vas.
Nijedna od vas ne razume ni reč koju kažem.
O Bože.
Hotel Ferfild
Zdravo.
Imam tri žene napolje, nisu imale šta da jedu tri dana.
Potrebna im je večera, prenoćište i topla kupka.
Popunjeni smo.
Čime?
Ljudima.
Gospodine, nisam došao ovde zbog nevolje. Umoran sam.
A a kada sam umoran lako planem.
A ovo je hotel, imam novac.
Želim večeru, onda želim sobu za sebe,
i sobu za tri žene,
i želim četiri tople kupke, razumeš ili ne?
Sačekajte trenutak.
Pozdrav! Kako ste?
Zovem se Aloišas Dafi, a vi? -Brigs.
Razumem vaše potrebe za večerom i smeštajem gospodine Brigs.
Tako je, za mene i tri putnice. Žene.
Neobičan teret, moram reći.
U svakom slučaju, gospodine Brigs, žao mi je, ne mogu da vas ugostim.
Zašto ne? Ovo je hotel, zar ne?
Popijmo piće na račun kuće.
Dobra.
Odlična.
Pa gospodine Brigs, niste mogli da dođete u nepovoljnije vreme.
Događa se sastanak 16 potencijalnih investitora iz
Sent Luisa parobrodom i kočijama.
Verujem da prepoznajete, ne možemo da ugostimo nikog' više.
Oni su gospoda, i sudbina našeg poduhvata može zavisiti od...
Imali smo tešku zimu.
Putovali dugo da dođemo do ovde.
I nisu imale šta da jedu tri dana.
Žao mi je.
Tri žene u lošem stanju.
Užasno gladne.
Da ih vidim.
O Bože.
Ne možete nas odbiti.
Ne mogu.
Gospodine Brigs.
Te žene su žalosne, vidim to.
Ali ih ne možemo primiti večeras,
ljubaznost će se zaprljati.
I ljubazno, izađite napolje i terajte ta kola što dalje odavde.
S' Božjom pomoći.
Da vidiš sad kako je, stavite pištolje na pod,
jako oprezno, i postavite nam večeru na stolu prokleto odmah.
E sada da vi vidite kako je gospodine Brigs.
Super. Tako treba.
Idi na put prijatelju.
I žali što si odbio moju čašu viskija.
Dobro. Ali znaj, gori si od najgorih lažovca,
pljačkaša, najgori u koje sam ikada ušao.
Okrenuli ste leđa ovim jadnim ženama i odgovaraćete zbog toga do kraja života.
Nećete spavati.
Udavićete se u vašem viskiju i vodi.
Hrana koju jedete će vam zakrčiti creva
umrećete u sopstvenim govnima.
Vaše majke, i sestre,
žene, i vaše ćerke će psovati vaše slomljene duše.
Za ime Boga.
Hoću da idem da nam nađem nešto za jelo.
Sada budite dobre i idite na spavanje.
Vraćam se pravo.
Moraš da izađeš odavde.
Ne osvrći se.
Jebem ti!
Bre, to boli!
Sranje.
Izgledala je smešno, sa tim...
Izvinite dame, tražim ženu Altu Karter,
znate li gde joj je kuća?
To je žena sveštenika?
Da damo, trebalo bi.
Idite dole do metodističke crkve. Kuća je preko puta.
To je crkveno.
Dobro dame. Hvala vam.
Hajde Mejzi, ne gledaj ga.
Gospodine?
Dobro veče, da li ste vi gospođa Alta Karter
žena metodističkog sveštenika? -Jesam.
Zovem se Brigs, sa teritorija sam.
Doneo sam vam tri žene.
Žene?
Za ime Boga, da!
Dugo ste putovali, gospodine Brigs.
Laknulo mi je što ste ovde. Žao mi je, sveštenik Karter nije tu,
sahranjuje voljenog člana naše zajednice.
Samo malo, mislila sam da ih žena zvana Kadi dovodi,
tako je sveštenik Davd napisao.
Bila je sa nama do pre nedelju dana,
Žao mi je da vam saopštim da ju je bolest uzela.
Sahranio sam je i nastavio.
Meri Bi Kadi.
Tako se zvala.
O, kakav...
grozan gubitak.
Mora da je bila dobra i hrabra osoba.
Zaista jeste.
Vožene su celim putem
u toj kutiji.
O milosti!
Pa... vreme je da ih upoznam.
Ne znam, spremna sam.
Mora da ste imali groznu zimu.
Jesmo gospođo.
Smestite ih, gospodine Brigs.
Govore li? -Ne.
Da li razumu išta?
Gospođo, ne znam.
Primetila sam da im oči šaraju sobom, šta to znači?
To je teško reći.
Možda se svaka seća sobe,
iz svoje prošlosti.
Sirotice.
Da li ste primetili neko poboljšanje u njihovom stanju?
Više se ne tuku i ne beže.
Recite mi njihova imena.
Ovo je Tilajn Belnap, ubila je svoju bebu. -Ne, ne, ne.
Nemojte da mi kažete, gospodine Brigs, ne želim da znam.
Ona Nordijka je Gro Svendsen.
Jako dobro. -I ona mala je Saurs.
Ona je devojčica, zašto čak ima i lutku?
Imala je troje dece, izgubila ih je od difterije za tri dana.
Dragi Bože!
Nemojte više, molim vas.
Evo pisama za sve tri ovde u torbi,
o njihovim rođacima i to.
Bolje da idem dalje.
Možda ustanu da me prate.
Mislim da će ih ova soba zadržati.
Oh, umalo da zaboravim...
Ovo je za vas, gospođo Saurs.
Divno je.
Možda ga poželiš...
jednog lepog dana.
Doviđenja dame.
Bog vas blagoslovio.
Biće one dobro.
Želim da vam kažem zbogom.
Dali ste ova kola i mazge,
i taj konj i sve od metodističkih žena,
možda mogu da prodaju sve i koriste novac za vozarinu ili šta već.
Gospodine Brigs! Oduševljena sam!
Velikodušno od vas.
Recite svešteniku da ih dobro nahrani kukuruzom.
Da li ćete se vratiti na teritorije? -Ne znam.
Ako da, molim vas zahvalite se
svešteniku Davdu, i poželite mu sreću.
Važi gospođo.
Pa onda...
ovo je naše zbogom gospodine Brigs. Dajte mi ruku.
Dragi naš Oče, blagoslovi ovog dobrog čoveka, gde god on išao,
pazi na njega.
Neka tvoje lice sija na njega,
i dovedi ga kući k' tebi jednog dana.
Molim se u ime Isusovo, amin.
Nadam se da ćemo se ponovo sresti. Gospodine Brigs, zbogom.
Sada možete da nastavite.
O da.
Izgleda bolje, gospodine.
Koliko imaš godina?
16.
Nemaš cipele na nogama.
Pa to je moja stvar, zar ne?
Uzeću one tamo cipele.
Igramo u visokim ulozima. Pokažite 50 dolara?
Evo 300 dolara, za vas.
Smetaće da pogledam? -Kako hoćete.
Pogledajte ovo gospodine Karmajkl.
Loupova banka?
Blizu Vomega.
Pre koliko ste bili tamo, gospodine?
Pet, šest nedelja.
Loupova banka se raspala. Uvek se dešava
krah južnim bankama na teritoriji.
Dosta sam tamo izgubio.
Imaš li zelenih novčanica? -Ne.
Sve sam ih potrošio.
Izvinjavam se gospodine, ne mogu da primim ove novčanice.
Niti će iko ovde.
Izvinite, ne možete da sedite za stolom ako ne igrate.
Moram da vas zamolim da odete.
Šta?
Molim vas napustite sto, gospodine.
Niste društveno prihvatljivi ovde, vidite?
Da li si ikada poznavala ženu sa imenom Meri Bi Kadi?
Nisam gospodine.
Za tebe su.
I dalje morate platiti račun.
Taj sos i keks koje si napravila su bili jako dobri.
Hvala.
Imam dobar savet za tebe.
Kada odrasteš nemoj se udati za nekog starca
koji ide na zapad i laže da ima farmu koju nije ni sagradio.
Ne radi to, ostani ovde.
Zašto? -Jer sam ti ja rekao.
Ko je Meri Bi Kadi?
Meri Bi Kadi
je bila najbolja žena ikada.
Nikada je nećeš upoznati.
Pa šta onda?
Pa šta?
Ti si živi dokaz da nikada neće nestati.
To je sve draga.
Čudan ste vi čovek.
I očekivao sam.
Zašto se ne uzmemo?
Možda.
Meri Bi Kadi. Bog ju je voleo i odveo k' njemu.
Da, da. -Penji se gore.
Smanjite tu buku! Ljudi pokušavaju da spavaju!
Konji jedni!
Idemo na zapad, dođavola!
Bolje spremite prokleta usta!
Prevod: Dzony95 (Nikola Stojanović)