Dirty Wars (2013)
Kabul, Afghanistan.
Ora 4:00 dimineata.
Fiind un jurnalist american,
obisnuiam sa-mi scriu articolele in mijlocul noptii.
Dar intotdeauna exista ceva straniu
care sa te duca pe strazile pustii.
Un oras cu peste 3 milioane de oameni
aproape aflati in lumina strazii.
Era ca o rutina familiara:
Asteptind echipajul pentru a lumina pe cerul noptii
astfel incit sa poti vedea vreo ceva in adincuri.
Dar putem vedea cu adevarat ceva?
Ei bine, Keith, salutari din Kabul, Afghanistan,
unde ambasadorul Statelor Unite Karl Eikenberry...
Aceasta este o istorie despre cele vazute
si cele nevazute...
Si despre lucruri ascunse sub ochii nostri.
E greu de spus cind a-nceput toata povestea.
Lucram ca reporter de razboi
de mai mult de zece ani
in Iugoslavia, Irak, iar acum Afghanistan.
Dupa aproape zece ani,
razboiul vazut de aici nu arata chiar ca cel prezentat la stiri.
Cred ca aici e ca...
...arata ca 8 greble.
1, 2, 3...
N-am mai fost pe-aici.
Care-i numele satului astuia de aici?
Oh, habar n-am.
Pentru mine toate-s la fel.
Mda.
Care-i tinta campaniei tale?
In partea de sud din Nangarhar,
avem de-a face cu Ashkar.
Ashkael.
Ah, tribul Asherkeil.
Stiti, pronuntia, cred c-o sa reusesc in md corect
abia dupa ce vom pleca anul viitor, probabil, dar...
Aceasta se presupunea ca va fi linia intii
in razboiul impotriva terorii.
In afara Kabulului, intr-un exercitiu militar
si inapoi in Kabul,
Corpul de Presa Afghan a fost prins ca intr-un balon.
Ni s-a spus ca batalia pentru inimi si minti
a fost cistigata
pe masura ce soldatii faceau diguri
sau beau ceai cu batrinii triburilor.
Dar stiam ca nu-i tocmai asa, imi scapase ceva.
Mai e un alt razboi acolo,
punctat la conferintele de presa
si detaliat in fiecare editie a presei de dimineata.
14 Decembrie, Provincia Zabul,
un raid de noapte.
4 talibani omoriti,
3 retinuti pentru interogatoriu.
Nici un civil ranit.
Nimeni de la NATO nu ne va da vreodata nimic altceva
decit lista raidurilor de noapte.
Si aparent nimeni nu pare a sti cine anume executa raidurile.
Si nici eu nu m-am dus sa aflu daca voi sta in Kabul.
SEDIUL POLITIEI DIN JALALABAD, AFGHANISTAN
E al treilea raid din districtul meu.
In total au fost ucisi 13 sau 14 oameni.
Erau oameni nevinovati.
Deci ceea ce spuneti de fapt
e ca americanii vin intr-un district
unde erati cindva seful politiei,
fara a va informa ca vor executa
genul asta de actiuni in acel district.
I-am intrebat pe soldatii americani care au venit in districtul meu.
Dar nici macar baza principala NATO de aici nu poate spune
ca ar sti vreo ceva despre aceste raiduri.
Trupele militare vin dintr-o alta baza.
Deci acolo sunt doi...
doi oameni in casa de oaspeti unde au fost ucisi primii oameni.
Si apoi...
Fermierul de-aici.
- Da. - Si apoi alt fermier.
Doi. Doi dintre fiii lui.
Doi.
- Mm-hmm. - Doi dintre fiii lui.
Deci ar fi vorba de...cred ca sapte.
Sau...doi
- Doi, doi...patru. Un fermier...cinci.
Astia doi... sapte.
Doi...
Americanii nu vor spune nimic.
Americanii nu vor spune nimic, toata lumea stie asta.
Daca americanii vor face asta din nou,
suntem pregatiti sa ne varsam singele luptindu-ne cu ei.
Suntem pregatiti sa murim mai degraba decit sa stam si sa nu facem nimic.
Lista raidurilor luata din comunicatele de presa NATO
arata ca o harta a unui razboi ascuns.
Militarii au sortat drumurile din Afghanistan dupa culori.
Verde era sigur.
Rosu era periculos.
Iar negru?
Nici macar sa nu-ncerci.
Cele mai multe dintre raiduri au avut loc
mult dincolo de zona verde
in locuri pe care militarii le numesc "zone refuzate"...
Locuri in care jurnalistii nu apar niciodata
sa puna intrebari.
NATO, Ambasada S.U.A.,
si propriul meu rationament
toate imi spuneau sa nu calatoresc intr-acolo.
Dar am citit despre un raid in Gardez,
la jumatate de zi de condus, undeva in Provincia Paktia.
Am fostat lucrurile cit de mult am putut pina la marginea "zonei gri"
catre marginea inspaimintatoare a zonei de control NATO,
dincolo de tancurile rusesti ruginite
si convoaiele de alimentare NATO.
Doi alti jurnalisti au fost rapiti pe acest drum,
si dupa citeva saptamini
petrecute in vehicolele militare blindate,
Toyota noastra se simtea subtiata si fragila.
Stiam ca trebuie sa ma-ntorc in Kabul inainte de apusul soarelui,
cind talibanii preiau controlul pe drumurile din zona.
Dar n-aveam nici o idee cit de departe
ma va conduce vizita mea la Gardez.
GARDEZ PROVINCIA PAKTIA
Acesta este fiul meu, si acesta este tot fiul meu,
iar asta-i nora mea,
iar aceasta-i nepoata mea.
I-au omorit pe toti intr-o singura zi.
Doua dintre femeile pe care le-au omorit erau insarcinate.
Una era in 5 luni, cealalta era insarcinata in 4 luni.
S-a nascut un copil in casa noastra
si am organizat o petrecere pentru a sarbatori.
Am avut multi invitati si am pus muzica.
Pe durata petrecerii oamenii au dansat
dansul nostru traditional, attan.
Fortele americane au sosit undeva intre orele 3:30 si 4:00 dimineata.
Daoud a iesit sa vada ce se-ntimpla.
Crezuse ca au venit talibanii.
Ei erau deja pe acoperis.
L-au impuscat pe Daoud imediat cum a pasit afara.
Toti copiii au inceput sa tipe:
"Daoud e impuscat! Daoud e impuscat!"
L-am adus pe Daoud aici.
Femeile l-au adus pe Zaher.
I-au spus sa nu plece sau va fi omorit.
Dar ei au deschis focul.
Au omorit 3 femei,printre care si Zaher.
Sotia mea, sora mea, si nepoata mea.
Uitati-va la aceste gauri acoperite de gloante.
Domnul Daoud a fost ucis imediat,
sau a mai trait pentru putin timp dupa ce a fost impuscat?
Daoud si nora mea erau inca in viata pina in jurul orei 7:00 dimineata.
Nu ne-au lasat sa-i ducem la spital.
Americans foloseau cutite pentru a extrage gloantele din corp.
I-au scos gloantele afara din corp.
I-ati vazut pe cei din fortele S.U.A.
scotind gloantele in felul asta?
Da.
Ne-au legat miinile si ne-au legat si la ochi.
Ne-au inhatat brutal doi oameni.
Si ne-au impins unul cite unul intr-un avion.
Am zburat pina intr-o alta provincie.
La Paktika.
Deci tocmai si-a vazut sotia omorita de fortele americane,
iar apoi el insusi a fost luat prizonier de catre americani.
Ce ginduri o fi trecut prin capul lui atunci cind l-au inhatat?
Simturile mele nu mai functionau. Nu puteam nici sa pling.
Eram paralizat si nu simteam nimic.
N-am mincat timp de 3 zile si 3 nopti.
Miinile si hainele imi erau imbicsite de singe.
Nici macar nu ne-au dat apa ca sa ne spalam de singele scurs.
Cei care ne interogau aveau mustati inspicate si nu purtau uniforme americane.
Erau foarte musculosi. Uneori se purtau chiar dragut.
Alteori ne luau la scuturat.
La momentul in care am ajuns acasa,
toti mortii nostri fusesera deja ingropati.
Doar tatal si fratele meu ramasesera acasa. Nu mai voiam nici sa mai traiesc.
Voiam sa imbrac o haina sinucigasa, burdusita cu explozibil,
si sa ma arunc in aer impreuna cu americanii.
Dar tatal meu si fratele meu nu m-ar fi lasat.
Voiam Jihad impotriva americanilor.
MOHAMMED DAOUD 1:00 AM - 12 FEBRUARIE, 2010
MOHAMMED DAOUD 2:00 PM - 12 FEBRUARIE, 2010
Familia n-avea nici cea mai mica idee
ce anume i-a condus pe americani la casa lor.
MOHAMMED DAOUD COMANDANT DE POLITIE, GARDEZ
Au luptat atit de mult timp impotriva talibanilor,
iar Daoud era comandantul de politie
care trecuse printr-o multime de programe de antrenament americane.
Acesta este fiul meu, Comandantul de Politie.
Era taliban?
Spuneau ca au avut informatii ca erau aici vreo 50 de talibani.
Insa era vorba de toate rudele mele, si toti lucrau pentru guvern.
Mi-au omorit fiii nevinovati, fiica, si nora.
Nu pacatuisera cu nimic si nu aveau dusmani.
Cum ne pregateam sa plecam,
nepoata lui Daoud a vorbit cu noi,
insa mult mai tirziu am deslusit intelesul vorbelor sale.
Familia lui Daoud mi-a spus ca e timpul sa plec.
Soarele asfinteste repede in munti,
iar noaptea apartine talibanilor.
Focurile de arme au continuat,
iar acum a devenit evident cit de periculos how dangerous,
sau chiar nesabuit a fost un asemenea drum.
NATO n-a pierdut timpul ca sa faca un raport.
Au reclamat sus si tare ca femeile ucise in Gardez
erau de fapt niste victime ale unor talibani, omorite de acestia pentru a-si apara onoarea,
delimitindu-se si facind glume
despre familiile lor singeroase.
Ati vazut fortele americane
cum scoteau gloantele din trupuri?
Am crezut familia,
dar asta nu a fost indeajuns
nici pentru mine,nici pentru oricine altcineva.
Cine erau acesti oameni care au navalit in casa lui Daoud?
Si de ce-ar fi impins lucrurile oribile petrecute atit de departe
pentru a-si "acoperi" actiunile?
Tamana. Pe cine-au omorit americanii?
L-au omorit pe bunicul...
...si pe Gulalai.
Si pe Agha Abdulnoor.
Am inteles.
Gata? Da.
1, 2, 3.
Buna dimineata.
Subcomitetul este convocat.
Subiectul este securitatea nationala.
SEDIUL COMITETULUI JUDICIAR WASHINGTON, DC
Daca stimatul meu prieten,
un adevarat domn din Michigan,
doreste sa continue cu audierile,
cred ca asta e-n regula.
El este presedintele comitetului.
Insa in anul urmator,
cind acest comitet s-a aflat sub un nou management,
nu ne-am mai uitat la calendar
anul trecut sau cu doi ani in urma.
Multumesc.
Neintentionind sa discutam despre un trecut prea indepartat,
as vrea sa impartasesc cu acest comitet
concluziile investigatiei mele asupra mortalelor raiduri americane de noapte...
Sensenbrenner a iesit,
dar nimeni altcineva nici macar nu s-a deranjat sa apara...
Doar presedintele Conyers si echipa lui.
In incheiere, domnule presedinte, le-am spus acestor familii
ca voi aduce in discutie cazurile lor in fata Congresului Statelor Unite
si ca voi cere sa se faca investigatii
iar toti cei responsabili sa fie trasi la raspundere.
Din partea acelor familii...
Nu m-a surprins deloc
ca Washingtonul nu era deloc interesat in Gardez.
Ca reporter de investigatii,
rareori ai parte de atentia oamenilor.
In cele mai multe cazuri nu se-ntimpla asta, lucrezi mai mult singur,
iar cazurile la care lucrezi trec adesea pe linga niste urechi surde.
Insa uneori o asemenea poveste calca pe nervi,
si atunci esti tirit in arena publica.
Mi s-a mai intimplat o singura data.
In perioada petrecuta in Irak,
Blackwater se angaja in mod regulat in schimburi de focuri
si alte incidente mortale de genul asta...
Era in 2007,
si investigam despre Blackwater,
o companie fantomatica de mercenari,
si dintr-o data a aparut totul pe prima pagina a ziarelor.
Un colaborator frecvent cu revista The Nation,
noua lui carte se numeste "Blackwater" ("Apa Neagra").
Jeremy Scahill, autorul cartii Blackwater...
Care a venit la noi din Londra...
Acum mi se alatura Jeremy Scahill.
Am descoperit imediat
ca lumea "talk show"-urilor de televiziune
e mai putin un loc de intilnire pentru idei
dar mai mult un ring de box.
Acesta e Hooey.
700 de milioane de dolari
pentru o fortareata coloniala in Pakistan.
Totul parea a fi ca un joc.
Dar de fiecare data cind pasesti in ring,
exista o oarecare sansa ca povestea ta sa aiba un oarecare impact.
Jurnalistii nu au facut nimic
pentru a trage la raspundere Casa Alba.
Chuck, sau sub Bush.
Hai sa ne intoarcem la poveste.
- De ce inca mai esti in viata?
Esti paranoic?
Nu,vorbesc serios. Sunt serios.
Vreau sa spun: e o carte uluitoare cea pe care tocmai ai scris-o,
si sunt curios pe tema asta: "Oh, tipul ala avea o..."
"Iti aduci aminte de tipul ala cu care am fost la Maher?"
"Oh, e mort." "Ce s-a-ntimplat?"
"A avut un accident." Vreau sa spun...
Iar aici e vorba de...
Locuitorii sunt saltati, rapiti...
Congresul nu are de gind sa investigheze
raidurile din Gardez.
Iar dreptul meu de libertate si acces la informatie cere
sa trecem peste toti militarii,
totul sfirsindu-se cu o agentie fara nume, asteptind o trecere in revista.
I-am contactat pe toti cei pe care am putut in Washington:
CIA, Departamentul de Stat,
fosti oficiali militari,
dar nici unul nu va vorbi in mod deschis despre Gardez...
Asta pina cind m-am intilnit cu Generalul Hugh Shelton,
Sef al Statelor Majore Reunite dupa 9/11.
GEN. HUGH SHELTON PRESEDINTE, SEF STAT MAJOR REUNIT
Un incident pe care l-am studiat in Afghanistan,
cind un comandant de politie afgan
si doua femei insarcinate au fost omorite
dar intrebarea pe care vreau sa v-o pun este:
In genul asta de situatii, sa spunem ca asta-i adevarat,
cum poate fi gestionat sau minuit asa ceva,
sau investigat sau nu stiu...revizuit?
Daca ei vin din aer
si intilnesc orice tip de rezistenta, cit de mica,
Adica vreau sa spun ca se trag focuri de arma...
atunci...imi pare rau ca sunt omoriti,
dar se afla in locul nepotrivit la momentul nepotrivit,
si nici nu cred ca ar trebui sa existe investigatii.
Cred ca ai scris despre asta
ca despre unul din acele blestemate de acte de razboi.
Dar una dintre victime era un comandant de politie senior
care fusese antrenat tocmai de S.U.A....
Iar doua dintre victime erau femei insarcinate.
Acum,doar pentru ca e implicat cineva care era si sef de politie
nu inseamna ca nu putea fi la fel de bine si terorist in acelasi timp.
Dar nu putea sa lucreze de ambele parti,
trebuia sa fie de o parte anume, altminteri ar da rau chestiunea,
dar ce mai spuneti de cele doua femei insarcinate?
Faptul ca erau insarcinate este un adevarat ghinion,
dar e la fel de nefericit si faptul ca erau femei.
Insa pe de alta parte,
eu insumi am mai fost impuscat de femei,
asa ca asta nu ...
Si nu-i o gluma:chiar am fost impuscat.
Asta nu-i o scuza.
Mor la fel ca si barbatii daca trag in noi, deci...
Congresul n-a fost deloc interesat.
Si am fost pus la zid de catre militari.
Iar Generalul Shelton mi-a spus ca
nu va avea loc nici o investigatie.
AEROPORTUL KAIA KABUL, AFGHANISTAN
Intors in Afghanistan,
reporterul care a adus la iveala incidentul din Gardez
a fost atacat in mod public de NATO.
JEROME STARKEY TIMES OF LONDON
Da, am mers pina la ziar intr-o simbata.
Dar pina simbata dupa-amiaza,
primisem deja informatii
de la alti jurnalisti din Kabul care imi sunt prieteni
ca NATO a facut o conferinta impotriva mea.
NATO a incercat sa ma discrediteze,
incercind sa lanseze ideea ca toata povestea nu era documentata,
incercind efectiv s-o traga pe linie moarta.
Din cunostintele mele, aceasta a fost singura data
cind au dat numele unui jurnalist
si au punctat cu exactitate un jurnalist intr-un mod atit de specific
cind faceau o dezmintire.
NATO l-a acuzat pe Starkey de minciuna.
Ar fi fost mai mult decit suficient pentru a termina cariera unui jurnalist.
Dar informatiile despre Gardez au inceput sa se scurga.
O investigatie secreta a Natiunilor Unite a confirmat
mai multe dintre detaliile pe care familia ni le spusese,
si a fost declansata o ancheta a politiei afgane.
MOHAMMED DAOUD
Nu mi-am dat seama ce mi-a aratat cu-adevarat familia.
Nu era decit o inregistrare video pixelata facuta cu un telefon mobil
din dimineata ce a urmat atacului...
Asta pina cind s-au auzit vocile.
Cind am ajuns aici...
Doi americani,
li s-au vazut miinile pentru un moment
filmind cadavrele
in vreme ce-si creau impreuna propria lor versiune
asupra omorurilor de peste noapte.
NATO mi-a telefonat si mi-au spus:
"Jerome, te-am sunat ca te anuntam
"ca suntem pe cale sa iesim cu o conferinta de presa.
Ne-am schimbat versiunea asupra evenimentelor."
Au admis ca sunt responsabili
pentru uciderea celor 3 femei
si ca oamenii despre care au spus ca ar fi talibani
nu ar fi, de fapt, talibani.
Au admis ca au gresit.
Si din nou, au sperat ca toata povestea va ramine asa, in coada de peste.
Ei bine, n-a fost asa.
Ca si voi insiva, am plecat intr-o dimineata foarte devreme
din Kabul prin Logar catre Gardez...
In drumul nostru ne-am intilnit cu un convoi masiv
cu o multime de ofiteri si soldati afgani.
Si printre ei un barbat
purtind o uniforma pe care am recunoscut-o
ca semanind cu un fel de uniforma a U.S. Marines,
dar scria U.S. Navy pe reverul lui.
Dar nu stiam cine este individul.
Au dat jos o oaie,
si 3 soldati afgani au ingenuncheat-o
in exact acelasi loc
in care acesti soldati erau cind incepuse raidul.
Se ofereau sa sacrifice o oaie.
Soldatii au incercat sa-l opreasca pe fotograful lui Starkey,
Jeremy Kelly,
dar familia a insistat.
Altfel n-ar mai fi fost nici o proba
ca acest eveniment extraordinar a avut loc,
si nici o dovada despre cine au fost asasinii.
Ca multe altele din acest razboi,
ar fi ramas nestiuti.
Au spus asa: "Soldatii mei sunt responsabili
pentru moartea acestor membri ai familiei voastre,
iar pentru asta ne cerem iertare."
N-o sa-mi vind fiii nici pentru intregul imperiu al Statelor Unite.
America a asmutit Fortele Speciale asupra noastra.
Iar Fortele Speciale i-au batut si ii omoara pe oamenii saraci si nevinovati.
Aceste "brave" Forte Speciale au facut lucruri crude si criminale.
Toti au barba inspicata.
Noi ii numim talibani americani.
BROOKLYN, NEW YORK
M-am intors acasa
si am incercat sa uit povestea trista de la Gardez.
Dar sa revii acasa nu e niciodata usor.
Nu voiam sa admit asta,
dar viata de acasa era destul de mohorita
dupa ce ai fost intr-o zona de razboi.
O existenta normala, cit se poate de stearsa.
Am incercat sa uit de Gardez,
dar n-am putut.
I-am adus pe toti, okay?
Acum, in acel punct,
ma uitam ce se-ntimpla aici.
Vad cum totul se duce in jos. Acum...
In film se cam incingea treaba,
dar nu puteam sa le vad fetele.
Tot ce-aveam erau doar imagini si miinile lor
si sunetul vocilor lor.
Okay, urmarirea singelui. Asta este.
Asta e ultima incapere.
Asta-i locul in care s-a angajat "lupta".
El vine aici. E o...
E o femeie plingind in cadrul usii.
Se presupune ca nici unul dintre aceste indicii n-ar fi trebuit sa existe
in acea inregistrare video pe telefon,
sau fotografiile cu amiralul si cu oaia lui.
Asasinii erau destinati sa dispara fara urma.
Familia i-a numit "talibani americani."
Dar cine erau anume,
acesti soldati americani cu barbi?
Ca reporter, inveti ca fiecare istorie
are diverse puncte de vedere conflictuale.
Incerci sa le intelegi pe toate
fara a te implica cu propriul tau punct de vedere.
Dar era ceva in aceasta poveste
si modul in care a fost musamalizata.
Poza amiralului parea ca raspunde
la intrebarile noastre despre raid.
Insa cu cit ma uitam mai mult,
cu atit capata mai putin sens treaba.
Puteam citi numele si rangul,
dar cine era mul asta care a adus oaia?
Vice Amiralul William McRaven
nu era de la Cartierul General al NATO din Kabul,
si nu era nici de la Centrul Regional de Comanda
caruia ii apartinea cimpul de batalie.
N-am vazut niciodata insigna R01 pe umerii sai.
Si a fost greu sa gasesc orice mentiune despre el in presa,
cu atit mai mult o fotografie.
Dar am gasit ceva de la conferinta de presa mai veche,de prin 2008,
unde era mentionata nominalizarea lui McRaven
pentru a conduce o unitate obscura de tip militar
numita JSOC,
adica Joint Special Operations Command. (Centrul de Comanda Unit al Operatiunilor Speciale)
Dupa mai mult de zece ani ca reporter de razboi,
credeam ca-i stiu pe majoritatea jucatorilor implicati,
dar n-auzisem niciodata de JSOC.
A fost doar o mica inregistrare oficiala,
dar JSOC a fost formata in 1980,
dupa misiunea de salvare esuata in criza ostaticilor din Iran.
A fost creata cu scopul de a fi
cea mai "acoperita" unitate militara
fiind singura care raporteaza direct catre Casa Alba.
Deci de ce ar vrea forta de elita a presedintelui
sa darime usile unei familii oarecare din Gardez?
Stiam ca Gardez nu reprezinta un incident izolat,
si am revenit la comunicatele de presa NATO
cu listele lor de oameni omoriti sau capturati.
Ma asteptam la lista sa fie lunga,
dar nu aveam nici o idee cit de lunga.
Cu fiecare saptamina, frecventa raidurilor a crescut.
In ultimele 3 luni,
au avut loc peste 1.700 de raiduri de noapte in Afghanistan.
O cifra care te face sa te cutremuri
si care mai inseamna ca evenimentele de genul celui din Gardez
au loc aproape de 20 de ori in fiecare noapte!
O nesfirsita lista de raiduri
insa nici macar un singur nume.
Si mi-am dat seama ca Gardez facea parte dintr-un cadru mult mai larg
si mult mai mare!
Fie si la prima vedere, concluziile ramin cutremuratoare!
Cu 1.700 de raiduri,
cine mai statea sa compileze lista mortilor?
Valul raidurilor de noapte
a schimbat in mod clar si irevocabil razboiul din Afghanistan.
Nu a fost nevoie de prea mult timp ca actiunile lansate de JSOC sa isi arate impactul.
Matthew Hoh a devenit primul oficial S.U.A.
care si-a dat demisia in semn de protest fata de razboiul din Afganistan.
Hoh e un fost puscas marin care a petrecut 5 luni
lucrind pentru Departamentul de Stat in Afghanistan
si este,dupa toate sursele,foarte respectat.
CPT. MATTHEW HOH FOST OFICIAL DEPARTAMENTUL DE STAT
De multe ori, da,
baietii cei buni vor fi in centrul tintei,
si baietii cei buni vor fi omoriti.
Si de o multime de alte ori,
oameni alesi gresit vor fi omoriti,
uneori familii nevinovate.
Iar asta te arunca cu mult in spate.
Vezi tu, nimic nu se compara cu a merge intr-un satuc oarecare
in mijlocul noptii, sa bati la usa de la intrare,
si cu uciderea unei femei sau a unui copil
doar pentru a face ceea ce comandamentul batalionului de infanterie
a tot incercat sa faca in ultimele... noua,zece luni, sa zicem.
Te afli in pozitia
in care incerci sa tot analizezi liste
pentru a te asigura ca oamenii nevinovati
nu vor fi macelariti de aceste unitati de forte speciale.
Sa zicem ca sunt pe aceste liste 500 de oameni, sau 1.000 poate?
Nu,nu pot... Nu-ti pot spune asta.
- Oh, nu poti? - Da.
Nu-mi poti spune pentru ca...
Nu-ti pot spune pentru ca nu-ti pot spune chestii de genul asta.
- Nu poti vorbi despre asa ceva? - Cam asa ceva.
Am vazut lista. Am vazut cit de mare este.
Da, si tot restul,da.
Vreau sa spun,e... Nu-ti pot spune.
Eu doar...
Centrul de Comanda a Fortelor Unite Speciale (JSOC)
nu a avut niciodata un efectiv mai mare de citeva mii.
Dar sub comanda lui William McRaven,
Afghanistan a devenit razboiul lui JSOC.
Cum e posibil ca o asemenea unitate sub acoperire,atit de mica totusi,
sa preia controlul asupra celui mai mare razboi conventional
de pe planeta?
Andrew Exum a experimentat pe pielea lui personala
atunci cind a servit facind parte din
campania avind tinte inalte, de mare valoare, a lui McRaven.
Dar nu in Afghanistan,
ci in Irak.
A condus o companie de vinatori in 2003
ce facea parte din forta de soc a JSOC pentru Irak.
CPT. ANDREW EXUM REGIMENTUL 75 VINATORI
Am analizat modul in care lucrurile au inceput sa se schimbe.
Stii tu, genul acela de reguli de fier cum ar fi faptul
ca nu te duci nicaieri daca nu ai
o companie de vinatori in rezerva, doar in caz ca...
In 2003 nimeni nu avea nici o rezerva.
Vreau sa spun ca oamenii loveau tinte in fiecare noapte
intr-o maniera foarte dispersata.
Punctual,ceva de genu': bum, bum, bum.
Vreau sa spun...e ca la pachetul de carti.
Avem ilustrate un fel de postere cu toti tipii astia,
si facem incursiuni in fiecare noapte ca sa-i gasim.
Deci,vezi tu,vom darima niste usi
si vom scoate pe unii afara din casa lor
in mijlocul noptii,
iar in dimineata urmatoare, stii,
oamenii vor iesi dezlantuiti in strada.
Am intrat!
Curat!
Afara!
In fata ta nenorocita.
In fata ta!
Da,imi aduc aminte de o iesire intr-o noapte.
Am aflat mai tirziu
ca informatiile erau vechi de aproape doua saptamini.
Doi irakieni au inceput sa traga in noi.
Asa ca i-am omorit.
Si ne-am dat seama mult mai tirziu
ca tipii astia nu faceau altceva decit sa pazeasca
generatorul din cartier.
Acum sa nu credeti ca am avut cosmaruri,
pina la urma tipii aia trageau cu arma-n mine,
insa incepi sa te gindesti
dintr-o perspectiva strategica, si anume a pierderilor.
Incepi cu lista de tinte,
si poate ca ai vreo 50 de tipi pe ea;
sau poate ca ai 200 de oameni acolo.
Dar te poti descurca cu astia 50 sau 200 de tipi,
si dintr-odata, cind ajungi la sfirsitul listei respective,
te trezesti cu o alta lista de tinte
care are 3.000 de oameni pe ea.
Cum se face ca a crescut lista aia?
Ce mi-a spus Exum despre Irak a fost ca o revelatie.
Crezusem initial ca avintul JSOC s-a intimplat mult mai tirziu,
in Afghanistan.
Lucrasem in Baghdad multi ani
si scrisesem despre o multime de evenimente,
mare parte din prima linie a razboiului.
Acolo am inceput sa scriu prima oara reportaje
pentru revista The Nation.
Dar nu auzisem niciodata de JSOC.
Bugetul pentru Joint Special Operations Command, (Centrul de Comanda Unit al Operatiunilor Speciale)
nu-i o chestie pe care s-o obtii printr-o simpla cerere.
Am incercat si asta.
Dar mi-a scapat partea cea mai importanta.
In Irak, S.U.A. au schimbat in mod fundamental
modul in care se poarta un razboi.
Adevaratul combatant, JSOC,
era ascuns in umbre,
dincolo de privirea noastra.
Ce se afla ascuns in umbra de data asta?
...De aceea am propus
sa trasam o noua directie pe ultimii opt ani.
Ce mi-a scapat astazi?
Am imbratisat ce se vede din partea de fatada a actiunilor noastre,
si ne-am limitat singuri privilegiul accesului la secrete de stat.
Am descoperit asta pe parcursul ultimei decade,
analizind o serie de ordine prezidentiale secrete
care au oferit catre JSOC o autoritate fara precedent.
Cimpul da batalie a fost extins,
iar JSOC putea lovi dupa voia sa
si in alte tari, nu doar in Irak si Afghanistan.
Am inceput sa cercetez loviturile impotriva organizatiei al-Qaeda
din afara cimpului da batalie declarat.
Cautam sabloane printre cei de pe liste.
Si atunci am gasit unul.
In decembrie 2009,
cinci misiuni cu mai mult de 150 de pierderi
intr-o tara unde nu era razboi declarat.
ADEN, YEMEN
Aden.
Un oras-port stravechi din Yemen,
total diferit de Kabul.
In Afghanistan, viata era dictata de conditiile razboiului.
Totul se-nvirtea in jurul razboiului.
Dar in Yemen nu era nici un razboi,
cel putin nimic oficial declarat.
Iar loviturile pareau ca apar ca din senin,
si majoritatea yemenitilor isi duceau viata mai departe ca si cum nimic nu s-a-ntimplat.
A fost destul de dificil sa aleg de unde sa incep.
Guvernul din Yemen si-a asumat responsibilitatea pentru lovituri,
spunind ca au ucis citeva duzini de luptatori al-Qaeda.
Insa era destul de incert care erau tintele cu adevarat
si chiar cine era responsabil.
Am aranjat sa ma-ntilnesc cu cel mai puternic om
din sudul Yemenului,
Sheikh Saleh Bin Fareed.
SEICUL SALEH BIN FAREED, SEFUL TRIBULUI AL-AULAQ
Cind a fost prima oara cind ati auzit
de cineva numit al-Qaeda in aceasta zona?
Cum ati flat prima oara despre loviturile
ce au avut loc pe 17 decembrie?
Ce spuneau cei de la stiri?
AL MAJALAH PROVINCIA ABYAN
Oamenii au vazut fumul si au simtit cum pamintul se cutremura.
N-au mai vazut niciodata asa ceva.
Iran catre centru. Am gasit cadavre imprastiate
si femei si copii raniti.
46 de oameni au fost omoriti, incluzind aici si 5 femei insarcinate.
Daca omoara copii nevinovati si ii numesc al Qaeda,
atunci noi toti suntem al Qaeda.
Daca copiii sunt teroristi, atunci noi, cu totii, suntem teroristi.
La 6 dimineata ei dormeau iar eu coceam niste piine.
Cind au explodat rachetele mi-am pierdut cunostinta.
Nu stiu ce li s-a-ntimplat copiilor mei, fiicei mele sau sotului meu.
Au murit cu totii.
Doar eu am supravietuit, impreuna cu acest batrin si fiica mea.
Rachetele au fost indreptate catre mine.
Si fratele meu Ibrahim.
Si mama mea.
Le-au fost taiate miinile.
Ecourile din Gardez se regasesc peste tot...
Atit de multe dintre detalii se repeta!
Insa exista o diferenta importanta.
In Gardez, soldatii americani
au recurs la gesturi obscene pentru a-si acoperi crimele.
Aici, in al-Majalah,
in ciuda negatiilor oficiale,
si-au lasat amprentele imprastiate peste tot in desert.
Insa de ce-ar nega ceva atit de evident
cind oricine care viziteaza locul bombardat
ar vedea adevarul?
Poate ca tocmai asta-i smecheria.
Nu exista un razboi declarat in Yemen.
Aici, in mijlocul desertului,
nu se uita nimeni.
Iar singurul reporter local care a-ncercat sa investigheze bombardamentul
...a disparut!
Decizia de a ma aresta a fost luata in ziua in care am demascat
asasinatele femeilor si copiilor din Abyan.
Ziua in care i-am demascat pe cei care au trimis rachete de croaziera in taberele bediunilor.
ABDULELAH HAIDER SHAYE JURNALIST DIN YEMEN
Abdulelah Haider Shaye a calatorit pina la al-Majalah
imediat dupa bombardament,
iar reportajul sau a declansat miscari nationale de strada.
Imediat dupa asta, casa i-a fost devastata
de fortele contra-terorism din Yemen, antrenate in America.
Abdulelah a fost aruncat in inchisoare.
Afise cerind eliberarea lui
au fost postate peste tot in capitala.
ABDULRAH MAN BARMAN AVOCATUL LUI ABDULELAH
L-am intilnit pe avocatul lui Abdulelah la o casa de ceai
pentru ca biroul sau fusese atacat.
Au tras mai mult de 120 de gloante in biroul meu.
Iar acum nu se mai poate ajunge acolo
pentru ca Garda Republicana s-a-mprastiat prin zona.
In tribunal am observat ca unul dintre dintii lui Abdulelah fusese scos.
Iar un alt dinte era spart.
Si ca avea cicatrici pe piept.
Conventia mea a fost ca presedintele Ali Abdullah Saleh
sa isi ceara scuze publice de la Abdulelah Haider.
Presedintele a fost de acord sa il elibereze.
Insa in aceeasi zi, acelasi presedinte a primit un telefon de la Obama
care "isi exprima ingrijorarea" referitor la eliberarea lui Abdulelah.
Am auzit povestea asta de atitea ori in Yemen...
Presedintele Obama intervenind personal
pentru a tine un jurnalist foarte respectat din Yemen in inchisoare.
Si suna atit de deplasat!...
Insa mai apoi am gasit asta
pe site-ul oficial al Casei Albe,
o transcriere dupa o convorbire telefonica
dintre Obama si presedintele Yemenului.
Au scris gresit numele lui Abdulelah,
dar punctul de vedere al lui Obama era destul de clar.
Voia sa ramina tinut in puscarie.
Al-Majalah a fost prima lovitura raportata
inauntrul Yemenului in 7 ani.
Fara nici o discutie vorbim de o racheta de croaziera a S.U.A.
care a lovit tabara beduinilor.
Si din moment ce nu era nici un razboi declarat in Yemen,
stiam ca lovitura nu putea sa-i apartina decit fie lui JSOC, fie CIA.
Si mai apoi am gasit aceasta fotografie.
S.U.A. n-ar fi postat-o probabil niciodata,
dar presedintele Yemenului a postat-o pe site-ul sau personal,
un mmeting prezidential cu un important oaspete american:
Seful Joint Special Operations Command,
Amiralul William McRaven.
Cel care ni se alatura acum este Jeremy Scahill,
corespondent pe securitate nationala pentru revista The Nation.
In ultimul sau articol se vorbeste peste tot
despre relatia Statelor Unite cu Yemen.
Jeremy, multumim ca ni te-ai alaturat.
Multumesc si eu.
Intorcindu-ma in New York,
am inceput sa scriu articole despre JSOC,
aparitia lor ca forta conducatoare in Afghanistan,
loviturile sub acoperire din Yemen,
si simteam ca e la fel de periculos
ca si cum ai merge pe o sirma invizibila.
Insa realitatea este aceasta:
Obsesia contra-terorismului in ceea ce priveste Yemenul
e o pacaleala ce stirneste ingrijorare in privinta incalcarii drepturilor omului.
- Nu-i adevarat. - Si este...
- Ei bine,da,e-adevarat. - Nu-i adevarat.
Yup, inapoi acolo.
Are Pentagonul vreun comentariu de facut
referitor la articolul de astazi aparut in revista The Nation?
Iar intrebarea mea este...
- Da, cred ca...aaa...
- Intrebarea mea este:
continuati sa negati operatiunile sub acoperire.
Nu cumva asta este tocmai e dovada clara a lor?
Okay.
In ciuda tuturor teoriilor conspiratiei
cu care, stiti voi, ies uneori revistele si televiziunile
ca sa dea sare si piper,
nu-i nimic adevarat.
Prin urmare, Jeremy, lasa-ma sa te-ntreb:
am ajuns noi in toate aceste tari
pe parcursul ultimilor 10 ani, cu drone de atac,
aruncind bombe in tari in care nici macar nu exista declarat razboiul?
Lipsa unui raspuns de la marea parte a mass-mediei,
impreuna cu CIA si tot restul
sugereaza ca se delimiteaza de tot ceea ce ati facut.
Am primit un apel, neinregistrat,
de la un anume capitan James Kirby,
care era purtatorul de cuvint al Amiralului Mike Mullen.
M-a sunat pe telefonul meu personal.
N-a vrut sa-mi spuna cum a obtinut numarul meu de telefon.
N-a vrut sa-mi spuna cine i-a povestit despre intreaga tarasenie.
Au trecut citeva ore de la publicare.
Insa mi-a spus asta:
daca publicam povestea asta in revista The Nation,
atunci ma voi afla "pe gheata subtire."
Am citat cu exactitate.
Iar eu am spus: "Ei bine, vreau sa stiu
"cum ai auzit despre intreaga poveste,
si vreau sa stiu cum ai aflat numarul meu."
Iar el a spus: "Hai sa spunem ca am auzit cumva si las-o moarta."
Nu am dormit prea bine,
iar insomnia mi-a alimentat anxietatea.
Computerul meu a fost "spart"
iar o parte din informatiile de pe harddisk copiate.
In asemenea conditii e destul de greu sa nu fii cuprins de un fel de paranoia.
Iar dupa aia am mai primit un alt telefon ciudat.
N-am nici o idee de ce m-a sunat
sau cum a facut rost de numarul meu.
Credeam ca poate fi o inscenare.
Fiecare poveste la care am lucrat
parea ca ma conduce direct spre JSOC.
Iar acum, ca din senin,
cineva din interior a ajuns la mine.
Am mai intilnit astfel de oameni inainte,
in cercatarile mele despre Blackwater,
dar niciunul atit de aproape de inima
operatiunilor sub acoperire ale JSOC.
Mi-a trimis fotografii dupa insigna lui.
Dar nu pot inceta sa ma mir si sa nu ma intreb:
sunt eu cel care investigheaza JSOC,
sau ei ma investigheaza pe mine?
Explica cumva ce e JSOC.
Ce facea JSOC in Yemen?
Asasinate punctuale in interiorul granitelor Yemenului?
Au fost folosite cai sau metode de catre JSOC
pe care le-ai gasi drept indoielnice?
Tortura?
Deci spui ca JSOC e capabila sa loveasca mult mai tare
sub presedintele Obama
decit a facut-o sub presedintele Bush?
In ultima mea zi in Sana'a,
un mesaj a fost lasat pentru mine la hotel...
O scurgere de informatii dintr-o investigatie despre lovitura de la al-Majalah.
Includea si o lista cu morti.
In Irak, aveau un pachet de carti de joc,
o lista cu 55 de nume.
Dar n-a fost de-ajuns.
Se cereau noi liste.
Liste mult mai mari.
La sfirsitul fiecarei liste,
o alta si apoi o alta lista,
de fapt o lista nesfirsita de nume.
In al-Majalah, lista avea 46 de nume.
14 dintre ele erau femei.
21 erau copii.
Pe cine incercau ei sa omoare?
La o saptamina dupa al-Majalah, a avut loc o alta lovitura.
Iar de data asta, guvernul Yemenului
a iesit cu un comunicat de presa in care figurau tintele nominalizate,
insa niciuna dintre ele nu fusese omorita.
Pentru prima oara, aveam nume pe "lista mortii"
cu oameni care inca mai traiau.
Doi dintre ei erau lideri publici de opinie foarte cunoscuti:
Shihiri si Waheshi.
Insa ultimul nume mi-a dat fiori:
Anwar al-Awlaki.
Stiam numele asta,
dar nu-mi venea sa cred ca-l vad aici,
pe aceasta lista.
Awlaki era cetatean american.
Incercarea de bombrdare din ziua de Craciun
a pus pe toata lumea in alerta in seara asta.
Investigatorii au facut conexiunea intre puncte,
si o cheie a investigatiei
se dovedeste a fi un cleric islamic radical.
Omul acela este Anwar al-Awlaki,
un american exilat care a fost...
Si pe masura ce investigam raspindirea razboilui in Yemen,
se parea ca numele lui Awlaki aparea pretutindeni.
"Razboiul impotriva terorii" a capatat o noua infatisare.
Clericul radical Anwar al-Awlaki
ar putea fi tratat ca fiind o amenintare le fel de grava
precum insusi Osama bin Laden.
Awlaki, spunea Holder,
este un pericol grav si iminent.
este un om extrem de periculos.
Are S.U.A. vreo preferinta
in ce-l priveste pe al-Awlaki:
Mort, prizonier sau anchetat judiciar?
Pai...in mod sigur vrem sa-l neutralizam,
si vom face tot ce putem ca sa realizam asta.
Un american se afla pe "lista mortii"!
Ma facea sa ma simt ca si cum as fi mers pe o stinca colturoasa,cu haul sub mine.
Awlaki a fost condamnat la moarte
fara a fi macar acuzat de vreo ceva.
Tatal lui Awlaki a angajat o casa de avocatura
cu ajutorul Centrului pentru Drepturi Constitutionale
si al ACLU.
A cerut ca guvernul sa prezinte
orice fel de dovada pe care o are impotriva fiului sau.
Dar guvernul a refuzat.
Si au ordonat asasinarea unui cetatean AMERICAN
spunind ca dovezile in sine sunt mult prea periculoase
pentru a fi facute publice.
Ce fel de protectie are acest cetatean american
impotriva cererii de a fi ASASINAT de propriul sau guvern?
Da, pare ca suna destul de hazliu,
cind spui asta in mod ironic. Umor negru evident.
Aveti dreptul de a NU FI ASASINATI!
A fost si o cerere in sensul asta introdusa in Congres
pentru a interzice asasinarea extrajudiciara a propriilor americani,
insa doar 6 congresmani au semnat-o.
Iar oamenii care ar fi trebuit sa stie ce se-ntimpla,
membrii comitetelor de informatii,
ei nu-mi puteau spune nimic.
Cind vorbim despre o operatiune letala
iar o persoana de mare valoare este asasinata cu singe rece,
atunci presedintele, bineinteles, ia la cunostinta ca l-am omorit.
- El nu poate... - Ce?
SEN. RON WYDEN COMITETUL DE INFORMATII AL SENATULUI
A existat vreun demers legal facut
despre riscul potential in ce priveste executiile
impotriva propriilor cetateni americani?
- Nu,din stiinta noastra. - E o informatie clasificata?
E important pentru poporul american sa stie
cind anume presedintele american poate omori un cetatean american
si cind nu.
Aproape ca ne aflam in situatia in care parca am avea doua tipuri de legi in America,
iar idiotul de popor american
ar fi extraordinar de surprins
daca ar putea vedea diferenta
intre ce cred ei ca spune o lege...
...si cum este ea de fapt interpretata in secret.
Nu va este permis
sa explicati aceasta diferenta in mod public.
Pare corect.
Nu am fost deloc surprins ca Washingtonul
a ignorat crimele din Gardez.
Dar acesta era un CETATEAN AMERICAN!
Tara pusese acum tinta pe spatele unuia dintre cetatenii sai!
Chiar si John Walker Lindh,
care a luptat cu arma-n mina impotriva talibanilor,
a supus cazul dezbaterii publice.
Ce a facut Awlaki?
Si de ce-ar vrea S.U.A. sa treaca de o linie atit de singeroasa
doar pentru a-l omori?
Am citit tot ce am prins despre Awlaki.
Era evident ca era un predicator cu o imensa popularitate,
avind multi sustinatori si fideli,
printre care si tinerii musulmani vorbitori de limba engleza
de prin toata lumea.
Pe blogul sau a deschis rugaciuni la adresa
unora dintre atacurile impotriva S.U.A..
Insa asta nu a fost in esenta ei o crima.
AM vorbit cu un fost agent CIA si citiva oficiali militari.
PHIL GIRALDI OFITER DE CARIERA CIA
Au argumentat prin faptul ca discursurile lui Awlaki
ar fi fost o sursa de inspiratie pentru teroristii amatori.
EMILE NAKHLEH SECTIA POLITICA ISLAMICA CIA
Exista o multime de cuvinte...
COL. PATRICK LANG AGENTIA DE SECURITATE A APARARII ...din ambele parti,atit Awlaki cit si guvernul
dar nici o dovada concreta...
LT. COL. ANTHONY SHAFFER CELULA DE GESTIONARE TINTE CIA ...ca ar fi avut vreun rol operational
LT. COL. ANTHONY SHAFFER CELULA DE GESTIONARE TINTE CIA ...in oricare dintre atacuri.
Mi-am adus aminte ca l-am vazut la televizor cu aproape 10 ani in urma,
chiar imediat dupa 11 septembrie.
ANWAR AL AWLAKI FALLS CHURCH, VA - 2001
Si a fost dificil sa asociem
imaginea unui "nou bin Laden"
cu predicile anterioare ale lui Awlaki care condamnau terorismul.
Faptul ca S.U.A. au administrat
mortile si asasinarea de civili in Irak
nu justifica in nici un fel uciderea unuia dintre cetatenii S.U.A.
in New York City sau Washington D.C.
Pentru scurt timp, Awlaki parea sa se indrepte catre pozitia de imam
pentru jurnalistii care incercau sa inteleaga
modul de viata al musulmanilor americani
prin prisma atacurilor teroriste.
I s-a realizat chiar si un profil de catre ziarul Washington Post
pentru un articol despre Ramadan.
Dupa 11 septembrie...
Toate simtamintele musulmanilor americani
au fost la fel ca pentru oricare altii din America:
Sentimente de simpatie
pentru familiile victimelor
si un fel de...
Oricine ar fi facut asta trebuie adus in fata justitiei.
10 ani dupa realizarea acestui film,
Awlaki a devenit Inamicul Public Nr. 1,
numele sau fiind primul pe lista mortii.
Se crease senzatia ca "Razboiul impotriva Terorii" intorsese impotriva sa insasi.
Acum investigam
asasinarea planificata a unui cetatean american,
un eveniment de plins..
SANA'A, YEMEN
Pentru prima oara,
aveam numele cuiva de pe lista mortii
care nu fusese inca omorit.
Anwar al-Awlaki era acum un om cautat
care se ascundea undeva in Muntii Yemenului.
Stiam ca nu voi fi in stare
sa vorbesc cu Awlaki fata in fata...
Insa printr-o serie de intermediari,
am reusit sa aranjez o intilnire cu tatal sau.
Ma asteptam sa se impotriveasca in a vorbi despre fiul sau,
dar parea fericit sa-si aminteasca
despre vremuri trecute.
Anwar era un american tipic din toate punctele de vedere.
Aceasta este in Disneyland, stii,
cred ca din 1984.
Asta e din San Diego, cind el era deja imam
si purta o barba mare.
Pe atunci le ceruse musulmanilor sa participe
la procesul de democratizare a Americii.
De fapt, pe parcursul campaniei prezidentiale a lui George Bush,
era de parere ca Republicanii conservatori
sunt de preferat in locul Democratilor liberali,
si i-a incurajat pe musulmani
sa il aleaga pe George Bush.
Nu a participat cumava, la un moment dat,
la un dejun oficial tinut de Pentagon?
Ba da.
Vezi tu, ii placea America,
si ar fi vrut sa ramina ca sa-si faca o viata in America,
dar lucrurile au evoluat diferit.
Imi puteti explica de ce fiul dvoastra a preferat sa se ascunda?
Dupa incidentul din al-Majalah,
cind Anwar era peste tot la stiri,
au inceput sa apara drone peste Shabwah.
Asa incit Anwar a devenit foarte ingrijorat.
Asa ca i-am luat familia cu noi,
iar el s-a retras in munti.
Eu insumi, cind eram de virsta lui,
nu as fi putut substitui niciodata,
stii, rolul fiului meu
asa cum a facut-o el pentru familia lui.
Din ce am citit despre fiul dumneavoastra,
din scrierile sale,
se pare ca a avut loc o transformare
din punct de vedere politic
incepind cu 11 septembrie si pina la invazia din Irak.
Ceva a inceput sa se schimbe in mesajul sau.
Da.
Anwar devenise popular inainte de 11 septembrie ( WTC - n.a.)
datorita predicilor si inregistrarilor sale.
Stii, devenise foarte popular
in toata lumea vorbitoare de limba engleza.
Apoi a venit invazia din 2003,
si au invadat Irakul, pe care l-au distrus,
asa incit Anwar a-nceput
sa fie din ce in ce mai vocal in discursurile sale
impotriva a ceea ce faceau americanii
impotriva musulmanilor din intreaga lume.
Nu exista nici un dubiu ca fiul dumneavoastra a laudat
citeva dintre atacurile impotriva S.U.A.
Iar pentru multi dintre americani, asta a fost destul ca sa spuna:
"Anwar al-Awlaki e un terorist."
Insa deasemenea, as vrea ca orice avocat american cit de cit decent
sa-mi explice daca e corect
din partea Guvernului Statelor Unite
sa omoare un cetatean american
bazindu-se pe faptul ca a zis ceva
impotriva Statelor Unite sau impotriva soldatilor Statelor Unite.
Vreau sa spun...chiar nu inteleg.
Nu inteleg eu chiar 100% din Constitutia americana,
dar nu cred ca legea americana va permite
asasinarea unui cetatean american
pentru ca ar fi spus ceva impotriva Statelor Unite.
E posibil ca tatal lui Anwar sa faca apel la justitia
data de legea americana,
insa dronele americane zboara deja pe deasupra capetelor noastre.
Faptul ca incearca sa omoare un cetatean american
e deja suficient de socant.
Insa mai exista un motiv pentru care povestea lui Awlaki ma urmarea.
Luptam impotriva Raului,
iar America luata ca intreg
s-a transformat intr-o natiune a Raului.
Cum altfel ti-ar permite propria constiinta sa...
Se para ca Awlaki imbratisase exact aceeasi identitate si principii
impotriva carora luptase cindva:
Haine militare,steagul negru,
chemarea inechivoca la jihadul armat.
Ii invit in mod clar pe cei tineri
fie sa lupte in vest
fie sa se alature fratilor ce lupta pe fronturile jihadului.
Baiatul tipic american disparuse
si la fel si imamul moderat.
Dar de ce?
Awlaki a fost adinc afectat de acest asa-zis "Razboi impotriva Terorii"
dus atit in afara tarii, cit si acasa.
La o zi dupa 11 septembrie,
o femeie s-a impiedicat in moscheea ei din Virginia
dupa ce fusese batuta cu o bita de baseball.
Mai mult de 1.200 de musulmani au fost retinuti in toata tara.
Avem musulmani care au fost aruncati in puscarie
si lasati sa putrezeasca acolo.
Nu a exista nici o acuzatie la adresa lor.
Si ce ati facut pentru ei?
Awlaki a renuntat la moschee imediat dupa aceea si a parasit tara.
Dar au venit imediat dupa aceea razboaiele din Afghanistan si Irak.
Si, ei bine, si asta e un nou fel de...
o noua fateta a Raului.
Iar aceasta...aceasta...aceasta...aceasta... aceasta cruciada...
O sa mai dureze ceva timp.
Awlaki a-nceput sa perceapa razboaiele ce se extindeau
ca fiind parte dintr-un atac global impotriva Islamului,
iar predicile sale reflecta o furie o furie din ce in ce mai mare.
Ne uitam cum cad natiunile musulmane una dupa alta,
si privim,asezati comod in fotolii fara sa facem nimic!
Dupa 11 septembrie,Awlaki a fost pus sub supraveghere,
retinut prin aeroporturi,
si interogat in mod repetat de FBI.
Cind s-a intors in Yemen,
oficialii locali l-au arestat in baza unor ordine de la Washington.
A fost inchis pentru un an jumatate fara a exista nici o acuzatie
si a petrecut 17 luni la izolare totala.
Cind a fost eliberat in sfirsit,
Awlaki era un om schimbat.
Iar dupa ce JSOC a-ncercat sa-l omoare,
transformarea sa a fost completa.
In cele din urma a ajuns la concluzia
ca jihadul impotriva Americii e ca o legatura cu mine insumi...
Nu e un razboi care sa fie ales.
Luat asa cum este creaza legaturi intre oricare alti musulmani.
E un razboi necesar, al constringerilor.
arata ca niste imagini in oglinzi paralele,
distorsionate in mod straniu.
Razboaiele Americii si cuvintele lui Awlaki.
Nu se va-ntimpla dintr-odata...
Razboiul impotriva Islamului si a credinciosilor musulmani...
Nici usor nu va fi.
Ca o profetie care se auto-implineste,
Statele Unite au ajutat la crearea omului
pe care incercau acum sa-l omoare.
America a fost casa mea.
Cei care au atacat America pe 11 septembrie
planuiesc s-o mai faca odata.
Jurnalul lui Awlaki,
de la vocea moderatiei la cea a razbunarii,
mergind direct catre inima istoriei pe care incercam sa o investighez.
Si mi-am continuat investigatia.
Oricine...
Oricine care apartine lui al-Qaeda...
Am vazut acelassi sablon repetindu-se.
America incerca sa omoare propria sa cale catre victorie.
Avcum avem o noua lista cu tinte...
Insa "Razbiul impotriva Terorii" a produs noi inamici ce s-au raspindit.
Cum a luat asta amploare?
Si cum s-a transformat intr-un razboi ce pare a nu se mai sfirsi vreodata?
Buna seara.
In seara aceasta pot anunta poporul american
si intreaga lume
ca Statele Unite au desfasurat o operatiune
ce a condus la uciderea lui Osama bin Laden,
liderul organizatiei al-Qaeda.
Inca o data, pentru cei care tocmai ni s-au alaturat,
Osama bin Laden e mort,
iar confirmarea pe care am primit-o
indica actiunea ca fiind un raid desfasurat de Operatiunile Speciale.
Iar eu cred ca o anume organizatie
despre care am auzit o multime in ultimele zile
este JSOC, (Centrul de Comanda Unit al Operatiunilor Speciale).
Si cam gata cu secretele.
Si gata si cu operatiunile sub acoperire.
Fortele pe care am incercat sa le demasc inca de la evenimentul din Gardez
au devenit brusc eroi nationali.
Operatiunea a fost denumita "Lancea lui Neptun".
Misiunea: capturarea sau uciderea lui bin Laden.
Pare ca lumea s-a-ntors cu fundu-n sus!
JSOC, invaluita in secret atit de mult timp,
a devenit u nume cunoscut de toata lumea.
Dar ce inseamna cu adevarat asta?
Casa Alba a pus in circulatie o fotografie
facuta in noaptea raidului,
probabil ca sa simuleze transparenta.
Toata lumea era in incapere:
Secretarul de Stat,
Secretarul Apararii,
vicepresedintele,
Seful Statului Major al Armatelor Reunite,
presedintele insusi.
Insa dispunerea lor in spatiu era ce ma interesa pe mine de fapt.
Omul care era in capul mesei
era cel insarcinat cu comanda operatiunii.
Era vechea cunostinta, McRaven, de la JSOC,
Generalul Webb.
McRaven insusi conducea operatiunea din Afghanistan!
USA! USA! USA! USA!
Nu m-a intristat moartea lui bin Laden,
insa nici nu am celebrat-o.
Dupa 10 ani, am inteles ca oamenii voiau inchiderea povestii.
Dar nu mi se parea sa fie un fel de Ziua Victoriei.
N-o percepeam deloc ca pe o victorie.
Conducatorul al-Qaeda e mort,
dar unul nou i-a luat locul.
Misiunea voastra e sa va asigurati ca va avea parte de acelasi sfirsit.
Auzind numele JSOC mentionat la televizor,
am fost destul de zdruncinat,
dar cind l-am mai vazut si pe amiral in fata camerelor de vederi,
m-am simtit ca si cum as fi trecut printr-o oglinda.
Sunt adinc onorat de faptul ca presedintele m-a nominalizat
sa preiau functia de comandant al SOCOM.
Si daca se confirma...
William McRaven era acum figura centrala din Washington.
Amirale McRaven,
prin conducerea misiunii care l-a omorit pe Osama bin Laden,
tu si oamenii tai v-ati cistigat un loc vesnic de cinste
in istoria militara a Americii.
Ca toti colegii mei,
te salut pe tine si ceilalti camarazi ai tai
precum si operatiunea extraordinara a SEAL.
Iti multumim pentru serviciile oferite. Multumesc, domnule.
Cind s-a terminat cu felicitarile,
senatorii au revenit la adevaratul scop al audierilor.
Sunteti pregatiti si capabili sa va extindeti operatiunile
peste tot in lume, la ordin?
Asa cum se vede situatia in Irak, Afghanistan,
si, cinstiti sa fim, cam peste tot in lume,
privind la evenimentele punctuale din Yemen
unde avem prezenta al-Qaeda in Peninsula Arabica
sau Somalia, unde exista componenta Est Africana a organizatiei al-Qaeda
si al-Shabaab,
acum, astea sunt in mod clar toate zone ce stirnesc ingrijorare...
Poate ca oamenii de pe strada spera
ca "Razboiul impotriva Terorii" a luat finalmente sfirsit.
Dar in Washington,
pe coridoarele puterii,
un nou capitol tocmai a inceput.
A devenit foarte dinamic chiar acum. Si greu de ucis.
Daca n-ar fi asa, nici nu s-ar mai juca.
MALCOLM NANCE SPIONAJ NAVAL
Imediat dupa lovitura impotriva lui bin Laden,
l-am intilnit pe Malcolm Nance,
o adevarata legenda in lumea operatiunilor sub acoperire,
care a antrenat nenumarati membri ai comandourilor Navy SEAL,
precum si alti componenti ai JSOC.
Cred cu adevarat in asasinatele punctuale.
Daca sunt prea puternici pentru abilitatile tale
daca nu faci fata capacitatii lor pe cimpul de lupta,
atunci nu trebuie decit sa dezlantui focul iadului asupra lor.
Daca sunt...daca sunt periculosi, luati pe o anume scara strategica,
cum ar fi Anwar al-Awlaki din Yemen,
atunci in mod clar vor avea parte de o racheta in viitorul apropiat.
Nemaifiind acoperite in secret,
operatiunile speciale par sa se bucure
de momentul lor de glorie.
Stiti, am intrat, am fixat lovitura dronei,
toate astea combinate cu rafale,
si am ciuruit o masina
a unui tip cunoscut despre care se stia ca e in acel vehicul.
Am venit prin aer, i-am smuls corpul,
am confirmat...am primit informatiile, am iesit.
Asta-i modul in care trebuie s-o facem mereu.
Prima oara cind ne-am intilnit,
m-a sunat dintr-un loc necunoscut.
De data asta am fost eu cel care a sunat.
S-ar putea ca JSOC sa nu mai fie un secret,
dar asta nu inseamna in mod automat ca stim tot adevarul.
Insa in teorie, se presupune ca cei din Congres au mereu un ochi deschis asupra
acestor operatiuni.
Moartea lui Bin Laden a oferit "Razboiului impotriva Terorii" un nou avint.
Dupa 11 Septembrie, erau doar 7 nume pe lista mortii.
In Irak erau 55 de nume pe pachetele de carti.
In Afghanistan ajunsesem deja la mii de nume.
Dar acum si lista in sine s-a schimbat.
Lovituri cu "semnatura",
TADS,
asasinate in masa,
deci o lista cu tinte nici macar nu-si mai avea rostul
pentru a justifica o lovitura ca cea de la al-Majalah.
Toti baietii peste 15 ani,
toti barbatii sub virsta de 70 de ani,
toti sunt tratati in mod egal ca tinte din zonele alese.
Ca o farfurie zburatoare,
"Razboiul impotriva Terorii" a capatat caracter global, scapind de sub control.
Cind am inceput aceasta istorisire,
S.U.A. erau in razboi in Irak si Afghanistan.
Bombardamentul din al-Majalah m-a dus pina in Yemen.
Insa lista tarilor in care Fortele Speciale ale S.U.A. opereaza a crescut,
si tot asa a crescut si lista mortilor.
Algeria, Indonezia,
Thailanda, Panama, Iordania,
intreaga lume a devenit un imens cimp de batalie.
Era dificil de vazut unde va fi urmatoarea lovitura.
In Pakistan, S.U.A. lanseaza saptaminal lovituri utilizind dronele.
In Mali ii vineaza pe cei din al-Qaeda.
In America Latina vizeaza cartelurile de droguri.
Am decis sa plec pina in Somalia,
unde un nou program de tipul "omoara sau captureaza"
se afla in plina desfasurare.
Exact din momentul in care McRaven a depus marturie sub juramint,
a izbucnit razboiul in Africa de Est.
Loviturile date de drone au crescut.
Au fost atentate sinucigase in Kampala si Mogadishu.
Iar JSOC era pe teren,
culegind corpuri si luindu-si zborul cu ele inapoi la navele din Marea Arabiei.
AEROPORTUL ADEN ADDE MOGADISHU, SOMALIA
Aproape imediat dupa ce am ajuns,
am simtit ca lucrurile nu vor merge intr-o directie buna.
Mogadishu a avut parte de cele mai grele lupte in decursul anilor,
si nu mai era nici un jurnalist strain ramas in oras.
Contactul meu local, Bashir Osman,
era ingrijorat in privinta sigurantei mele.
In regula?
E bine.
Bine atunci.
Era un simtamint ciudat,
calatorind cu o duzina de oameni inarmati
intr-o masina-capcana.
Inca mai am caietelul meu de reporter,
dar ce-as putea invata in asemenea conditii?
Inainte de a sosi in Somalia, am citit fel de fel de rapoarte
prin care S.U.A. expedia liste ale mortii
catre lorzii locali ai razboiului.
Printre cei mai puternici din Mogadishu
era Yusuf Mohamed Siad,
cunoscut de toata lumea sub numele de Indha Adde,
"Ochi Albi."
GEN. INDHA ADDE "ARMATA SOMALEZA" (REZERVA AMERICANA)
Mai inainte de asta, Indha Adde era unul dintre dusmanii Americii,
oferind protectie oamenilor care se aflau pe lista mortii.
Insa de atunci lordul razboiului s-a razgindit si a schimbat partea.
Acum era pe statul de plata al Americii
si se auto-proclamase singur general.
Deci el ne spune ca cea mai inversunata lupta
pe care o poarta se desfasoara chiar acum si chiar aici.
Am inteles.
Oamenii trag de pe acoperisuri,
insa pentru mine nu vad nici un sens in ce facem noi aici...
Sau ce fac americanii aici, in Somalia,
inarmindu-l pe acest asa-zis "lord al razboiului" transformat in general
pentru ceea ce pare a fi un razboi fara sens.
Trebuie sa ne miscam.
Deci astia pe care i-ai ingropat aici sunt luptatori Shabaab?
Da, 2...uh-huh.
Dac reusim sa capturam luptatori straini in viata, ii ingropam.
Cind ii prindem ii omorim.
Si daca ai captura un strain inca in viata,
ii executi pe cimpul de lupta?
Da.
In felul asta ceilalti straini stiu ca nu trebuie sa se astepte la mila.
Cum gasesc americanii oameni ca acest Indha Adde?
Si unde se va sfirsi asta?
Dupa o decada de razboi sub acoperire,
Somalia era in ruine.
Jumatate din tara este condusa de
un sef al organizatiei locale al-Qaeda,
cealalta jumatate de oameni precum generalul nostru,
cutreierind strazile cu o nesfirsita lista a mortii in miini
si o gasca de nenorociti.
De fiecare data cind ne oprim,
oamenii se uita la noi nervosi,
si mi s-a spus ca simpla mea prezenta
le pune lor viata in pericol.
Bashir insista sa nu stationam chiar imediat dupa ce am ajuns.
Okay, mergem.
Voiam sa arunc o privire sub pojghita de la suprafata razboiului
pentru a intelege ce insemnatate are pentru somalezii de rind.
Si am tot fost pasat de la un "lord al razboiului" la altul
si foarte curind mi-am dat seama ca singurii oameni
pe care-i voi putea intilni nu sunt decit niste amariti cu arme in miini.
MOHAMMED QANYARE "LORD AL RAZBOIULUI"(REZERVA AMERICANA)
De ani buni, Mohamed Qanyare
era omul din Mogadishu al Washingtonului.
Metodele sale erau extreme,
insa Washington insista sa serviciile lui Qanyare
erau vitale pentru campania lor de omorire.
Cine erau oamenii de care americanii au nevoie sa-i ajute in urmarire?
Nu vrei sa vorbesti despre asta.
S-au oferit sa finanteze vreo operatiune?
Nu vrei sa comentezi la asta.
Insa pui tinte pe spatele oamenilor si o faci pentru americani.
Iar cind aceste operatiuni americane
omoara oameni nevinovati, care este impactul?
Sunt dusi toti la Spitalul Madina?
De mai mult de 10 ani,
JSOC si CIA au pus stapinire pe Somalia.
Toate tacticile si metodele lor sunt "la vedere":
lovituri de drone, raiduri de noapte, mercenari.
Pe masura ce "Razboiul impotriva Terorii" intra intr-a doua decada,
Somalia seamana din ce in ce mai mult cu un laborator al viitorului,
iar viitorul arata pustiu si mohorit.
GRANITA DINTRE KENYA SI SOMALIA
Eram pregatit sa parasesc Somalia
si hotarisem sa-mi sun editorul.
Insa noutatile venite de acasa nu erau tocmai cele pe care le asteptam.
Anwar al-Awlaki era mort,
omorit de o lovitura de drona
autorizata de presedinte in persoana.
Un alt nume de pe lista lovit.
Voiam sa ma duc acasa,
si sa termin cu toate astea.
Dar n-am putut.
SANA'A, YEMEN
Am primit un alt telefon,
si de data asta m-a lasat inmarmurit.
Doua saptamini dupa asasinarea lui al-Awlaki,
Staele Unite au lansat o alta lovitura in Yemen.
Si, iarasi, un alt american fusese ucis!
Insa de data asta era doar un adolescent.
Il ucisesera pe fiul de 16 ani al lui Anwar al-Awlaki, Abdulrahman.
M-am intors la Sana'a,
dar nu eram prea sigur de ce.
Oare ca sa incep o alta istorie?
Sau sa investighez o alta crima?
Sau a fost ca sa-mi cer iertare?
Abdulrahman ne-a parasit fara sa ne spuna.
Scria intr-o mica notita de mina
ca se duce sa-l intilneasca pe tatal sau.
A plecat de la fereastra bucatariei,
si a luat un autobuz catre sediul Shabwah.
Apoi,dupa ca tatal sau a fost omorit,
bunica lui i-a spus:
"Nu mai are nici un rost sa mai ramii."
Iar el a spus: "Da, o sa ma-ntorc in doua zile."
In dimineata zilei de 15 octombrie,
am primit un telefon,
si ne-au spus ca fusese facut bucati de o drona.
Si i-au mai vazut doar partea din spate de la scalpul capului.
Stiti,rudele sale, varul sau,
ii cunostea parul privit din spate,
si l-a recunoscut si a stiut
ca Abdulrahman murise intr-adevar.
Insa n-au putut sa-i recunoasca fata sau oricare alta parte.
Il cicaleam intotdeauna despre...
despre acest mare...
par al lui, stii, pe care-ar fi trebuit sa si-l taie,
pentru ca chiar cred ca ar fi trebuit sa faca asta.
Drona nu doar ca a ucis un baiat,
ci l-a spulberat total.
Am cerut sa vad poze cu Abdulrahman
si deodata mi-am dat seama de ce venisem.
Nu venisem ca sa cercetez o alta moarte.
Voiam sa-l vad cit inca mai era in viata.
Bunica lui Abdulrahman era in doliu
dar a stat jos cu mine ca sa vorbim pentru citeva momente.
Ce-a facut Abdulrahman?
Cine-a ordonat asasinarea lui Abdulrahman?
Statea jos, luind masa impreuna cu prietenii lui.
Cum se face ca a fost omorit?
Ce-a facut?
Stii, Abdulrahman era...
Era un baiat foarte, foarte politicos,
care nu a ranit pe nimeni niciodata.
Am incercat sa gasesc semnificatia mortii lui Abdulrahman.
Cel putin moartea tatalui sau putea fi explicata.
Dar un adolescent care avea pagina de Facebook
si un grup de prieteni adolescentini,
de ce a fost pus numele lui pe lista mortii?
Ce-o fi facut oare?
Americanii spuneau ca Abdulrahman era o victima colaterala
dar n-au oferit nici o alta explicatie pentru lovitura.
Si spre deosebire de situatia din Gardez, de data asta nu au existat nici un fel de scuze.
Mi se pare o coincidenta aproape imposibila.
L-au omorit pe tata mai intii, iar apoi si pe fiu.
Dar poate ca asa a fost sa fie: simplu.
Ca o poveste din mitologia greaca,
Abdulrahman nu a fost omorit pentru ce a facut
dar pentru ce ar fi putut deveni intr-o buna zi...
O logica perversa, fara sfirsit.
Nasser si-a pierdut primul nascut
si primul sau nepot.
Insa ce-am pierdut cind drona l-a atacat
pe Abdulrahman si prietenii sai adolescenti?
Cind am vizitat prima oara Gardez,
n-aveam nici cea mai mica idee unde ma va conduce aceasta poveste.
Pur si simplu nu realizam cit de mult s-a schimbat lumea...
Sau cit de mult ma va schimba aceasta calatorie.
Dar mi-am dat seama acum ca nu exista sfirsit.
Cumva, chiar in fata ochilor vostri,
razboaie nedeclarate au fost lansate
in tari de peste tot globul,
straini si proprii cetateni fiind asasinati
pe baza unor decrete prezidentiale...
"Razboiul impotriva Terorii" s-a transformat
intr-o profetie care se auto-implineste.
Si cum se poate sfirsi vreodata un razboi ca acesta?
Si ce se-ntimpla cu noi
cind vedem, in sfirsit, ceea ce este ascuns in plina vedere?
Titraj realizat de Livake In cinstea fiului meu Razvan.