Köszönöm.
Nagyon köszi.
Hölgyek, urak, eljött egy kedves barátom,
aki, hozzám hasonlóan messziről jött a városba,
és szívesen felhívnám ide, hogy játssza el az egyik számát.
Benne vagytok? Tényleg?
Gretta, feljönnél ide, kérlek?
Egy pillanat.
Azt hittem, tetszeni fog, hogy eljátszhatod az egyik dalodat.
Szerintem viszont ritka szar ötlet.
- Gretta, ne csináld, ez New York! - Nem!
- Ugye kíváncsiak vagytok? - Igen!
Szenzációs leszel.
Hali.
Na, jó. Ez a dal még új, egy kicsit nyers,
de azoknak szól, akik érezték már magukat egyedül itt.
Ahogy állsz az állomás szélén,
Életed egy zsákban lábadnál.
Egy pillanat, csak egyetlen lépés,
Mire vársz? Hiszen senki se vár.
Mondd, mit veszthetsz még?
Száguld eléd
A metró, nézd,
Most múlik épp,
Mi fájt rég.
Ugye, kész vagy, menj és tedd meg!
Csak lépj egyet!
Még most lépj le!
Vele jobb volt?
Vele minden más?
Térdre borult tán?
Látva fényes koronád?
Mondd el, mindegy már!
Ahogy állsz az állomás szélén,
Életed egy zsákban lábadnál.
Kösz.
Látod?
AZNAP KORÁBBAN
Gyerünk! Talpra!
Jó reggelt, New York, reggel hét óra van.
Folytassuk hát a
"Potsy és Andy reggelijét"! Hé, Potsy,
olvastad a kutyás koreai éttermes sztorit?
Naná, hogy olvastam.
SZERELEMRE HANGSZERELVE
Friss arcok, na halljuk, mit küldtetek nekem?
Nem, nem! Ki a következő eltörekvő tehetség?
Nem, nem, nem, nem, anyám, nem!
Nem! Ezt ne! Kérlek, ezt ne!
Ez szar! Ez szar! Na, tűnés a kocsimból, bazeg!
Adjatok valamit! Bármit, amivel dolgozhatok. Nem kérek sokat.
Na, végre.
Ez jó.
Amíg dalolni nem kezdtél.
Basszus!
Hol van anya?
Hol van a lányom?
Hogy érted?
Anyádnak melója van, ma én leszek veled.
Gyere!
Hová mennél szívesen? A Természettudományi Múzeumba?
Vagy a parkba fagyizni vagy hova?
Egyik se izgat, már felnőttem.
Mi ez a szag?
Ja, ez benzin. Tudod, amikor korábban tankoltam,
egy kicsi kilöttyent a nadrágszáramra.
Ez nem alkohol.
Asszem van egy értekezletem. Megvársz itt, vagy feljössz velem?
Csak "azt hiszed"? Most van vagy nincs?
Meglátjuk.
Látod? Király, nem? Amikor '92-ben erre a környékre jöttünk,
senki sem volt itt. Kész háborús övezet.
Prostik, crack, aztán hogy kikupálódott.
Tudom, apa.
Már jártam itt.
Oké, most felmegyünk, maradj csöndben!
Biztos, hogy dinamikusabb lenne...
Szerintem szép kis bevételt termelne a cégnek.
Szia, Dan.
Szia!
Nagy volt a forgalom?
Dehogy, a forgalom egész tűrhető, én csak beugrottam.
Oké. Jól van, mi éppen...
Szóval most beszéljük meg az audiokommentáros ötletet.
Ja, szar ötlet.
Akkor is szar ötlet volt, most is szar ötlet. Csak még szarabb lett.
Hát, jó, hogy elfogulatlan vagy, viszont mi itt más véleményen vagyunk.
Sajnos a mai zenészek többnyire tirpák tinédzserekből állnak,
akiknek nincs semmi mondanivalójuk.
És ez még a jobbik fajta, nem? Szóval, akkor mi a pálya?
A zeneipar így is rendben van.
Mindig is rendben volt, mi is jól ellavíroztunk.
A kölyköknek igazuk van. Fel kéne szabadítani a zenét.
Ijesztően hangzik egy lemezcég vezetőjétől.
- Az igazság? - Nos...
- Kösz szépen, Karen. - Nincs mit.
Majd hívlak, mindenképpen beszéljünk még!
- Jó, persze. Oké, Saul. - Kösz, fiúk.
- Nagyon élveztem! - Örültem, Dan.
- Jó, hogy végre átbeszéltük. - Igen, igen.
Köszi.
Hogy a bandák narrálják a saját zenéjüket?
Ez akkora égés lesz, Saul, te is tudod.
Tíz évvel ezelőtt te is gáznak érezted volna.
Kellett valami. Valami újdonság.
Valami, amire felfigyelnek a vevők. Egy ötlet!
Koncepció kell.
- Nem trükkök. Nálunk nem. - Én követtelek téged,
"Mr. Mulligan", minden alkalommal,
amikor berángattál ide egy-egy rizikós ügyfelet az elmúlt öt évben.
És melyikük vált be?
Melyikük?
Dan!
- Dan! - Majd ütközünk!
Saul testvér.
Dan!
Beszélnünk kell.
Gyere vissza! Ne rohanj el előlem!
Nem vághatsz ki innen!
Engem nem vághatsz ki innen! Engem nem vághatsz ki.
Figyelj, haver!
- Ne itt beszéljük meg! - Akkor is itt fogjuk megbeszélni.
Oké, akkor legyen itt! Dumáljuk meg! Jól van!
- Mert ők tudják. - Mit tudnak?
Ők aztán tudják, hogy csakis azért ülhetnek most itt,
mert én indítottam egy független lemezcéget.
Ott, a kocsma fölött.
És változást hoztunk az akkori szakmába.
Gondozást és támogatást.
Minden változik, más idők járnak, ezzel lépést kell tartanunk.
Így nem működik.
- Menned kell. - Nincs időm erre a szarságra.
- Így is megvan a magam baja, érted? - Jól van.
És elviszem az ügyféllistámat is.
Aztán eltűnök innen! Kurvára nem érdekel a dolog!
Mit viszel el? Ők hozzánk szerződtek!
Ne zaklasd őt! Nem vagy Jerry McGuire!
Leszarom.
Apa, menjünk!
Akkor viszem a festményemet. Ennyi. Viszem a festményt.
Az enyém.
Én fizettem ki, én vettem, én választottam.
Fogom, menj innen!
- Fogom, fogom. - Ne vidd el!
Oké, hagyd ott!
Visszajövök érte.
Az enyém.
Hozzá ne nyúljatok!
Gyere, szívem!
Kér még egyet?
Kérnék, de nem fogok. Nem szabad. Nem lehet.
Hogy rúghatott ki, amikor én hoztam össze ezt a céget?
Így volt?
Hát te semmit sem tudsz apádról?
De.
Tudok.
- Amit anya mesél. - És mit mesél?
Hogy egy szánalmas lúzer vagy.
Ő szeretetből mondja.
És te?
Mit gondolsz?
Nem igazán ismerlek.
Szóval...
Tudod, két év hosszú idő egy tinédzser életében.
Ki tanított így beszélni?
A pszichológus.
A pszichológusod. Már pszichológusod is van...
Van.
Anya úgy gondolta, jó ötlet, mivel furán viselkedtem.
Semmi fura nincs benned.
Nem kell neked rohadt agyturkász.
Hidd el, tudom, mindenkinél jobban ismerlek.
Ja, hát persze, apa.
Hány éves is vagyok?
Azt mondtam, 15 vagy?
Na, úgy értem, 14.
Kifizetnéd ezeket a söröket?
Mi van? Én gyerek vagyok, nincs nálam lóvé.
- Na és a zsebpénzed? - Azt óvszerre költöttem.
Mi?
Ne, ne, ne! Túl sok az infó.
Kész vagy?
Mire?
Hé!
Gyere, gyere! jó, megállhatsz.
Jó buli volt, mi?
- Hé, ne mosolyogj! - Klassz volt.
Jót mulattál. Kiskorod óta nem rohantunk így.
Király volt.
Ő az apád?
- Örülök, hogy itt vagy, épp a kocsihoz mentem. - Fordulj el!
- Jól vagy? - Kutya bajom.
Bocsi, rossz ötlet volt.
Kellemes napot!
Kiüthettem volna, csak nem akartam nagyobb balhét!
Légy oly' szíves, és ne szólj anyádnak, hogy ma kirúgtak!
Hé, figyelj!
- Köszi ezt a tök átlagos napot, apa! - Nincs mit.
Micsoda?
A rosseb!
- Csók a hölgyeknek! - Szia.
Szia.
Milyen a meló?
Klassz.
Éhesnek tűnsz.
A tanárai nagyon aggódnak miatta. Nincs még egy ilyen lány a suliban.
Kívülálló. És lényegében csak azok az idősebb fiúk
hajlandóak vele lógni, akik meg akarják dugni.
Ó, tényleg? És ez akkora meglepetés? Már bocs, de megengeded,
hogy úgy mászkáljon kint, mint Jodie Foster a Taxisofőrből?
Úgy öltözik, ahogy akar.
Különben meg, ha egy lány így öltözik, csak egyet akar.
- Stricit? - Nem, Dan.
Gondolkodj!
Egy apucit?
Ez egy kicseszett baromság!
Az kell neki, hogy terelgessék, a francba már!
Akkor terelgesd! Terelgesd!
Beszambázol ide, mint egy idióta,
és megmondod, hogy neveljem a saját lányom!
Akit havonta egyszer látsz, és azt hiszed, van róla bármilyen fogalmad!
Képzeld el, kábé fél percre rá, hogy elmentél,
totál elfelejtjük, hogy valaha itt jártál.
Köszi.
Basszus.
Franc!
Azt hittem, már nincs remény.
Azt hittem, nincsenek válaszok.
De ekkor rátaláltam Istenre.
Lehet, hogy Isten nem mindig jókor érkezik.
De időben érkezik.
Sosem vagyunk egyedül.
Uram?
Tessék.
Beszélgessen Istennel!
Jó.
Rendben, haver. Oké.
Szépen elbeszélgetek Istennel, oké?
Köszi. Kösz.
Mi van, ha nem válaszol?
Figyelem, üzemzavar állt be a Jay Street-i megállóban,
ezért a következő szerelvény csak 20 perc múlva érkezik.
Helló.
Adj nekem egy whiskey-t, de gyorsan!
- Milyen whiskey-t kér? - Tök mindegy.
...aki hozzám hasonlóan messziről jött a városba,
és szívesen felhívnám ide, hogy játssza el az egyik számát.
Benne vagytok? Tényleg?
Gretta, feljönnél ide, kérlek?
Hali.
Na, jó. Ez a dal még új, egy kicsit nyers,
de azoknak szól, akik érezték már magukat egyedül itt.
Ahogy állsz az állomás szélén,
Életed egy zsákban lábadnál.
Egy pillanat, csak egyetlen lépés,
Mire vársz? Hiszen senki se vár.
Mondd, mit veszthetsz még?
Száguld eléd
A metró, nézd,
Most múlik épp,
Mi fájt rég.
Ugye, kész vagy, menj és tedd meg!
Csak lépj egyet!
Még most lépj le!
Te csak állsz,
a bokszringben, tűröd,
Hogy a sors az arcodba vág.
Ami fáj, az edz! Csak bírd ki!
Megint,
megint!
Mondd, mit veszthetsz még?
Száguld eléd
A metró, nézd,
Most múlik épp,
Mi fájt rég.
Ugye, kész vagy, menj és tedd meg!
Csak lépj egyet,
Még most lépj le!
Vele jobb volt?
Vele minden más?
Térdre borult tán?
Látva fényes koronád?
Benne mit láttál?
Száguld eléd
Süvít a szél,
Nincs imádság,
Mi segíthet.
Ugye, kész vagy, menj és tedd meg!
Csak lépj egyet!
Még most lépj le!
Le...
le...
Még most lépj le!
Le...
le...
Ahogy állsz az állomás szélén,
Életed egy zsákban lábadnál.
Kösz.
Benne vagyok.
Hogy?
Lemezeket akarok tőled.
Szeretnék a producered lenni, leszerződtetni.
- Együtt kell dolgoznunk. - Bocs, de nem láttad,
- mi történt odafönn? - Nem. Mi?
Sajnáltatni akarod magad?
Nem, szeretem a zenémet, tojok rá, ha mások nem értik.
Hát, majd dolgozunk az előadásmódodon.
Nem vagyok előadó, csak néha írok egy-egy dalt.
Mindegyik olyan jó, mint ez?
Te tényleg producer vagy? Nekem inkább valami hajléktalannak tűnsz.
Egész héten ünnepeltem. Szerződtettem egy bandát, és elszaladt velünk a ló.
Nagyon csípem a dalodat. Ígérem, slágert faragok belőle.
- És még szép is vagy. - Bocs, de a szépségnek mi köze ehhez?
Jesszus, te aztán nehéz eset vagy.
Nem, csak szerintem a zene a fülről szól, nem a szemről.
És nem Judy Garland vagyok,
aki azért buszozott ide, hogy sztár lehessen, de köszi.
Oké, szia.
Szia!
Ám míg el nem futsz,
Hadd játsszak most.
Megmondom, mi van. Ha akarnálak se tudnálak leszerződtetni.
- Oké. - És nem tárgyalásról jövök. Hét éve nem szerződtettem senkit.
Sajna a saját cégem sem hisz már bennem.
Akkor miért adtál névjegyet?
Megszokásból. Csövesnek tűnök,
mert lényegében az is vagyok. Kábé egy éve nem is lakom otthon.
Egy szar matracon alszom egy szaros lakásban,
és ma nem ünnepeltem senkivel,
mattra ittam magam egy metróállomás peronján,
hogy aztán öngyilkos lehessek, de meghallottalak.
Nem iszunk egy sört?
- De. - Jó. Gyere!
"Dan Mulligan,
"két évig zenei menedzser az Island Recordsnál,"
"majd megalapítja a Distressed Records lemezcéget"
"harvardi egyetemi társával, Saul Byronnal."
- Vagyis tiéd a Distressed Records? - Érzelmi okok miatt eladtam a részem.
- Mik voltak az érzelmi okok? - Ki voltam borulva.
Olvasd tovább!
"A leginkább a korai '90-es évek hiphop világában"
"tevékenykedő páros számos tehetséges muzsikust fedezett fel."
"Mulligan producerként két Grammyt nyert."
"New York-ban él, Miriam Hart zenei újságíróval és lányukkal."
- Mi lett a Grammykkel? - Zaciba raktam.
Tényleg? Mennyit kaptál értük?
125 dolcsit a kettőért, két hónapja ez pont elég volt
- egy jó kis piás hétvégéhez. - Piásan hallottad a dalom?
Naná, bébi, olyankor történik a csoda.
- Milyen csoda? - Jobban hallok.
- Mit hallasz? - A hangszerelést.
Az ilyesmihez muszáj részegnek lenni.
Nagyon berúghattál, mert mások nem hallottak semmit.
Jó kis dal az.
De te kiállsz oda, mint egy utcagyerek. Már meg ne sértődj,
- de nem gondolod, hogy ez egy kissé idejétmúlt? - Komolyan?
Tök komolyan.
Kapsz új külsőt, egy ütős klipet, és máris a csúcsig repülsz.
Mondjuk, mint Norah Jones. Énekes-dalszerző egy zongorával.
Vagy mint a Cardigans.
Tudod, az elején, amikor megjelentek Amerikában.
Vagy mondjuk, Debby Harry.
Egy férfiegyüttessel. Mi az?
Szerinted ez vicces?
Nem, bocsánat, csak félrenyeltem. De bocsánat, mit is mondtál?
Én? Ahogy kardigánban nyomom? Mint Norah Jones?
Kislány, kinek képzeled te magad?
Azt hiszed, kiállsz a színpadra a széthasznált gitároddal,
és te vagy az új Carole King, bazeg?
Nem, csak szerintem tök gáz, ha egy zenei menedzser
azt mondja egy művésznek, hogy öltözzön máshogy.
Az emberek teljes őszinteséget várnak!
Oké, cica. Őszinteség.
Mondj egyvalakit a zenei világból, aki átmegy az őszinteségi teszteden!
- Dylan. - Dylan a legnagyobb pozőr,
akit a zeneipar látott. Nézd a haját, a napszemüvegét,
- minden tíz évben külsőt vált. - Randy Newman!
Rohadtul imádom Randy Newmant, oké, ezt megszavazom neked.
Idefigyelj!
Nem azt mondom, hogy nem lehetsz valódi,
autentikus zúzdagép ebben a szakmában.
De nem árt tudnod, mi kell ahhoz, hogy be is menjenek a koncertedre,
ahol a zene már kifejtheti a hatását.
Jesszusom.
Mi a fenéről rizsázunk? Én nem is akarok szerződni,
te meg amúgy se szerződtethetnél.
Erről van szó! Ütős felállás!
Gyere, tűnjünk el innen!
A francba... Ugye kifizeted a söröket?
Na, jó. szóval...
Na?
Jó, hogy találkoztunk.
Hová mész?
Aludni. Holnap megy a gépem.
Hova?
- Haza. - Miért?
Mert elég New Yorkból, és mert vágyom haza, Angliába.
Ne már!
Az ember csak akkor megy el innen, ha valami szörnyűség történik.
Veled mi történt?
Hé!
Nekem nyugodtan elmondhatod. Nem ismeretlen előttem a szenvedés.
Légyszi, csak menjünk el a cégemhez,
hadd játsszam le a demódat a partneremnek!
Ha nem jön be, akkor személyesen blokkoltatom át a jegyedet.
Mit számít még egy nap New Yorkban?
Szerintem amúgy is csak szenvedni mennél haza.
Na, jól van.
Most hazamegyek végiggondolni,
és holnap valamikor felhívlak.
Oké?
- Jó válasz. - Ja.
- Nagyon örvendtem. - Én is.
Csak én jobban.
- De megvan a számom, ugye? - Meg!
Nézz, ne hidd,
Hogy a lány itt, csak az álmaiban hisz.
Nézz engem,
Nézd, hogy nyújtom két kezem feléd.
Fogd hát meg, lássuk, hogy hol ébreszt a holnap.
Kell egy terv, Mit néha felrúgunk egy éjjel.
Csak nézek. Cupido nyilait visszakéri...
- Hali! Dave? - Üdv. Igen.
Szia! Jill vagyok, a zenészek szállásügyeit intézem.
- Nagyon örvendek. - Én is örvendek.
- Szia, Gretta vagyok. - Nagyon örvendek. Becsukom.
- Kösz. - Nincs mit.
Kövessetek! Köszi, Marco!
Szerintem nagyon fog tetszeni a lakás.
- Bocs, hölgyek. - Stílusos.
Szia, ne haragudj, te vagy Dave Kohl?
- Igen. - Igen? Mondtam, csajok!
Képzeld, pont tegnap láttuk a filmedet.
És úgy imádtuk a dalaidat!
Köszi, nagyon köszi. Ő Gretta, a barátnőm, ő is dalokat ír.
Az király.
Csinálnál rólunk egy képet?
Nagyon klassz lenne, a első gombot nyomd meg!
- Állati jó lett! - Köszönjük!
- Jól van, hölgyek, köszönjük. - Kösz szépen, lányok.
Jobb lesz, ha hozzászoksz ehhez, a film nagyon hasít az egész városban.
- Őrület. - Hihetetlen.
Ó, pedig igaz.
Jól van, itt vagyunk.
Reméljük, tetszik.
Szóval, a hűtő itt található, tele kajával,
két kulcscsomót tettem az asztalra, itt van a sofőröd száma
meg az én számom, le is teszem ide.
Délután annyi lesz a dolgod, hogy bejössz a céghez,
hogy megismerj mindenkit, aztán körbejárjuk a stúdiót.
Szóval jobb lesz, ha kialusszátok magatokat.
Akkor hagylak is titeket. Oké?
- Nagyon örültem. - Én is nagyon örültem.
De szar kéró!
Szép volt!
- Mit együnk? - A világ legnagyobb hűtője.
Jesszusom!
Szívem...
Hé!
- Kérdezhetek? - Persze.
Ne jöjjek inkább vissza egy-két hét múlva,
amíg megszokod az itteni új életedet?
- Ne. - Biztos?
Igen. Mihez kezdenék nélküled? Ez marha ijesztő.
- Szerinted beszari vagyok? - Nem.
Hé! Hát itt vagy? Dave, haver!
Mi a pálya, kölyök? Hogy érzed magad?
- Örülök neked. Gretta? - Szia.
Üdv minálunk, gyertek csak!
- Dave üljön az asztalfőre! - Na, ezt már szeretem!
- Köszönjetek a csapatnak! - Üdv a csapatnak!
Az asszisztensem, a gyönyörű Mim.
Ő itt Mildred a marketingről.
Billy a közösségi médiáról, megismersz majd mindenkit.
Együtt lesztek.
Szóval, Gretta, te is gitározol majd egy-két számon, remélem.
Persze, mármint ha szeretnéd.
Igen. Gretta és én együtt írtuk a dalokat már azelőtt is,
hogy a film berobbant volna. Szóval jó lenne kipróbálni az ő dalait is.
Te is közreműködtél a filmben?
- Nem. - Nem?
Nem, nem, nem. Én...
Mivel mi azt a filmes hangzást keressük.
- Persze. Persze. - Oui? Si?
- Capiche? - Igen. Igen.
Gretta olyan nagy mértékű inspiráció nekem mindenben,
hogy ő nem csak a barátnőm. Mi partnerek vagyunk, mióta is?
Bele akartam venni.
Csak hogy tisztázzuk ezt a dolgot, én itt csak függelék vagyok.
És örülök, hogy itt lehetek,
és szívesem kísérem Dave-et néhány dalban.
De cuki ez a lány! Imádom.
Olyan cukik együtt. Imádom őket!
A Rolling Stone.
Igen, köszönöm szépen.
Jó, örültem, hogy beszéltünk. Köszi.
Mi ez?
- Ez Matcha tea. - Macskatea?
Matcha.
Vagy négymillió antioxidáns van benne.
Ez tényleg macskából van.
Én szeretem.
A szamurájok ittak ilyet a csata előtt.
Te nem szamuráj vagy, hanem dalszerző.
- Kicsit szamuráj is vagyok. - Tényleg?
Oké, akkor vegyük az elejétől!
Ezt kiviszem a fiúknak.
Ja, figyi! LA-be kell mennünk. Hétfőn. Egy hétre.
LA-be megyünk?
Nem, bocsi. Csak én a srácokkal.
Ott is van irodájuk, és lemeózunk egy kliprendezőt.
De azért remélem, itt maradsz meghallgatni. Na?
- Maradsz? - Igen, és bocsi,
- csak kiviszem a kávét. - Oké.
- Srácok, vehetjük még egyszer? - Hogyne, Dave.
Indítom...
És mehet.
Szólj, hogyha valami bánt!
Elmondhatsz bármit, Minden más most ráér.
Ha csak egy barát kell,
Lehetek az is, de én mást is érzek.
És kell, hogy a szívedre hallgass.
Ha közhely is, így jó.
Mert én még nem is akartam
Senkit sohasem úgy,
Mint téged. Úgy érezni,
úgy szeretni.
Úgy sosem vártam senkit se.
Bújj közelebb, úgy,
hogy ne legyek szomorú.
Olyan, mint te, úgysincs más...
Köszönöm.
Atyaisten!
Helló!
Nézzenek oda!
Uram atyám!
Stúdió három hónapig, utána turné, azt mondanám, fél év.
Ez hihetetlen. Két rocksztár.
És kinél van? Melyik stúdióval?
- Electric Lady. - Menj a búsba! Anyám!
- Nagyon király, ugye? - Ez tök komoly?
Szóval itt lakom én.
- Nagyon helyes. - Ja, bedugod a kulcsot a zárba, és kitörik az ablak.
Jé, mennyi cuccod van!
Ja, a legtöbb stúdió szeret fejlődni,
úgyhogy sok a kiárusítás. Lassan egy albumot is összerakhatok.
Jó lenne.
Csak ámulok, cédéid is vannak!
Na igen, végre kidobhattam a kazettáimat. Ülj le!
- Ez tiszta retró! - Van whiskey
vagy csapvíz.
- Whiskey-t kérek! - Azt gondoltam.
Mit találtam?
Az emberek megvesznek érte.
Amikor gitározom, és kiderül, hogy Bristolban jártam egyetemre,
az első, amit kérdeznek, hogy ismerem-e a pasidat.
Odahaza én lettem "Dave Cohl" barátnője.
Én meg: "Hahó, egy csapat voltunk, mi történt?"
De hát nem kerültem be a filmbe.
Szóval, itt lakom. Itt tengődöm, már ki tudja, mióta.
- Nekem tetszik. - Tényleg?
- Igen. - Látod az ágyat? Azt én csináltam.
Igazán lenyűgöző. Hogy mész fel oda?
Lendületből.
- Átlendülök. Ha sikerül átlendülnöm. - Egy rúddal?
Nem, nem rúddal. Csak úgy hirtelen fentről,
fentről egyenesen átcsúszom.
Kivéve, ha részeg vagyok. Abban az esetben csak lentről bámulom.
Atyaisten.
A hátoldalát bírom. Látod? Fogja a gitárját,
de szeretné, ha a farkának hinnéd.
Azt mondja, "nézd a gitárt, de figyelj csak!"
"Igazából nekem ekkora a péniszem."
- Miért? - Azért, mert úgy szeretném felvenni, ahogy az előbb játszottad.
Oké, te gitározz! Gitározz!
- Úgy nem tudok, ha ez be van kapcsolva. - Jól van.
G-dúrban.
- Tudom, G. - Nem tetszik ez.
Tudom, melyik a G.
És szerintem túl kell esned rajta. Olyan ez, mint egy gyakorlat.
Jó. Mehet?
Lassan.
Nézz, ne hidd,
Hogy a lány itt, csak az álmaiban hisz.
Nézz engem,
Nézd, hogy nyújtom két kezem feléd.
Fogd hát meg, lássuk, hogy hol ébreszt a holnap.
Kell egy terv, Mit néha felrúgunk egy éjjel.
Csak nézek. Cupido nyilait visszakéri,
S mi kábán,
könnyben ázunk.
Mondd el, miért van Az a sok bolond fiatal?
Prédát keresnek, A sok bárány meg szalad,
Választ remélve.
Kósza csillagok volnánk.
Vak égboltra fényt hoznánk.
Vége.
- Mit gondolsz? - Mit gondolok?
Azt, hogy azt hiszem, dühös vagyok.
Igen, dühös vagyok rád, mert ez annyira jó,
hogy talán meg is utáltalak miatta.
Olyan hihetetlenül jó!
- Igen? - Igen.
- Tényleg? - Tényleg. Mi a címe?
Nem tudom. Kósza csillagok?
- Tetszik? - Egyenesen imádom, és szerintem őrületes.
És ez... ez most rólam szól?
Vagy egy másik pasidról?
Nem tudom, rólad-e, de azt igen, hogy neked.
- Belefér. - Ja, és ez a karácsonyi ajid,
mert nincs pénzem másikra. Boldog karácsonyt!
Nem kérek semmi mást karácsonyra. Ez egy boldog karácsony.
- Boldog karácsonyt! - Köszönöm, édesem!
- Szeretlek. - Szeretlek.
Kapcsold ki, kapcsold ki!
Kapcsold ki!
Szia.
- Hiányoztál. - Te is nekem.
És mit csináltál?
Hát, igazából nem sokat, csak úgy elvoltam.
Elmentem pár botanikus kertbe.
- Tényleg? - Nagyon szépek.
- Klassz. - Aha, jó volt.
- Írtam egy dalt. - Tényleg?
Ja. Los Angeles megihletett. Meghallgatod?
- Naná! - Érdekelne a dolog?
- Rendkívüli mértékben. - Felvettem.
De izgi!
Honnan tudnám, mondd meg,
biztos őrültnek gondolsz: tán csak én látom rosszul.
Álmom az, hogy épp jó lánynak
jókor, jó dal szól.
Annyit biztos érzek, hogy az álcámon átlátsz.
Nem kell más, egy pillantás, és rögtön, mindent látsz.
Veled az idő és a tér is más.
Veled lesz felhőtlen az ég, így hát
Otthagynám, amit unok rég,
S nem fáj.
Mert tudnod kell, hogy nélküled semmi sem ugyanolyan.
Basszus!
Mi a franc bajod van?
Minden szürke, minden sápadt arcon bosszús ránc.
Nincs értelme...
Mi vagy te? Gondolatolvasó?
Kinek szól?
Mimnek.
Mimnek a lemezcégtől? Mimnek?
Mimnek, akivel egy hónapja találkoztunk? Mimnek?
Igen.
Veled volt LA-ben is?
Igen. Igen.
Most mit mondjak?
Csak úgy megtörtént.
Talán majd elmúlik.
Talán elhalványul, de muszáj utána járnom.
Hol legyen a fejed, itt vagy itt?
Oké, akkor itt.
Kérsz egy teát?
Szoktál bele cukrot tenni?
Majd kitalálom, jól van.
Nem akarsz eljönni ma velem?
Gitározom egyet, ma bárki felléphet. Miért nem jössz velem?
Mert rühellem a dalaidat.
Mindketten tudjuk, hogy ez nem igaz.
Bocsáss meg, nem úgy... Imádom a dalaidat, csak...
Rohadtul fogy a pénzem, és pontosan ezért kell lassan hazamennem.
Szerintem inkább velem gyere!
Gyere! Komolyan mondom.
- De én... - Fogd a tatyód, és gyere!
- Gyere, nem hagylak itt! - Oké.
Még a végén a sütőbe dugod a fejed.
Jesszus.
Hölgyek, urak, eljött egy kedves barátom,
és szívesen felhívnám ide, hogy játssza el az egyik számát.
Benne vagytok? Tényleg?
Gretta, feljönnél ide, kérlek?
- Halló? - Szia.
Komolyan mondtad, hogy leszerződtetnél?
Ki beszél?
Ez komoly?
Csak viccelek. Igen, komolyan.
Itt van az összes öltönyöm. Hoznál egyet, hogy szép lehessek, hercegnőm?
- Nem törhetsz be... - Tegnap hallottam egy dalt, és esküszöm,
hogy pontosan erre van szüksége a szutyok lemezcégemnek.
Nem mászkálhatsz itt kényedre-kedvedre.
- Miért? - Mert nem így állapodtunk meg. Nem így...
- Van itt valaki? - Nem ez a lényeg. Volt egy megállapodásunk.
- Hahó! - Hagyd abba!
Alkalmi szerető, halihó! Ha hallasz, ne parázz, én csak a férje vagyok,
és zuhanyozni fogok, aztán tovább dughatod a feleségemet!
- Hé! Ez nem vicces. - Jó, bocsi.
Ha majd lesz, te tudod meg először, jó?
Szóval nincs.
- Hozok egy inget meg egy... - Borotvát ne!
- "Most lépj le... le..." - Csönd!
Oké?
Nem jössz be?
Egy kis entyem-pentyemre?
Nem.
Kész vagy?
És hová megyünk, menedzser úr?
A társamhoz, megmutatni a zenédet. Van demód?
Nincs.
- Neked nincsen demód? - Nincs.
És nincsen MySpace-ed vagy Facebookod, ahol fenn van?
MySpace? Nem, nincs. Én csak...
Én... Mondtam már, hogy néhanapján írok egy-egy számot.
Akkor minek írod őket?
Hogyhogy minek? A lelkemnek. A macskámnak.
- Tényleg? És tetszenek neki? - Igen, úgy látom, igen.
Honnan tudod?
- Olyankor dorombol. - Talán így fütyül ki.
Nem, Leonard Cohenre is dorombol, tehát jó az ízlése.
- Talán csak szívatni akar. - Békén hagynád a macskámat?
- Persze. - Klassz.
A francba, akkor régimódiak leszünk.
Na?
Köszi, Gretta, kedves öntől, hogy befáradt.
Ha megengedi, most beszélnék pár szót Dannel.
Köszönöm.
Nem mozdulok rá. Nagyon kiforratlan. És a hozzállásával is gond lehet.
Mit keresel, haver?
Mit? Egy olyan cuki tinisztárocskát,
akit az anyukája a születése óta a sztárságra nevel? Igen?
Nem. Nem olyat keresek, de ha ismersz ilyet, csak szólj!
Akkor csak a demóra adjál pénzt!
Beviszem a stúdióba, szerzek egy fasza hangmérnököt,
néhány stúdiózenészt, kiírjuk neked, hogy meghallhasd, amit én hallok.
- Utána elküldhetsz az anyámba. - Az emberek küldik be a demóikat,
nem mi vesszük fel. Mi nem készítünk demót.
Haver, mi keresünk és befektetünk.
- Aranyásók vagyunk. - Rögzítsetek valamit,
aztán majd jelentkezünk.
Most ennyit tudok tenni.
Gondolkodtam.
Mi a francnak kell nekünk stúdió?
Mert kell egy pult, egy fülke meg...
- ...hangszigetelés. - Laptop.
És ProTools, néhány profi mikrofon. És a város lesz a felvevőhelyiségünk.
- Az utcán vegyük fel? - Pontosan.
- De hol? - Mindenhol.
Kapja be!
Nem kell nekünk demó. Vegyünk fel rögtön egy albumot!
Minden dalt más helyszínen veszünk fel. Szerte a városban.
Nyáron melózunk. Tisztelgés lesz ez előtt a gyönyörű, istenverte,
beteg, megtört, elcseszett város előtt.
Jól van.
Mondjuk a híd alatt a Lower East Side-on?
Az Empire State Buildingen.
Miközben csónakázunk a Central Parkban.
Chinatownban!
Vagy a Szent János székesegyházban.
Vagy a metróban. A rohadt Harlemben. Mindenhol, érted?
Jó, mit csinálunk, ha elkezd esni?
- Bármi történik, zúzunk tovább. - Ha letartóztatnak?
Zúzunk tovább. Gyönyörű lesz.
Tetszik?
Mit gondolsz? Jó, mi?
- Jó kis ötlet ez. - Te veszed fel?
- Én? - Ja.
Rég nem producerkedtem. Keresünk valami suhancot.
- Szeretném, ha te vennéd. - Miért?
Mert szeretném.
Oké, én gitározom, de kell majd billentyű is.
- Aztán mehetne alá a gitár. - Vágom és megvettem.
- Úgy legyen. - A világ első Jaguár-üzemelte hangstúdió kész van!
- Te egy zseni vagy, öregem. - Hová akarsz menni?
Zenészek kellenek.
A végletekig unott kis muzsikusok.
Ezután szerintem, itt jöjjön be a hegedű
és a cselló. Előbb a cselló, aztán a hegedű.
Amikor bejön a szólógitár, azt akarom, hogy egészen más legyen a hangzása.
Ő itt Malcolm. Malcolm csodagyerek volt.
Zsenge ötéves korában kezdett el hegedülni.
Hát, igazából négyévesen kezdtem.
Négy.
- Azta. - Ő pedig itt a nővérkéje, Rachel.
Teljes ösztöndíjat élvez a Manhattani Zeneiskolában, és zseniális csellista.
Elképesztő.
Mondom, mi van. Előre nem tudok fizetni nektek,
helyette jelentős részesedést ajánlanék a bevételből.
Jól hangzik?
Persze, csak ne szaros Vivaldi legyen.
Ez nem szaros Vivaldi.
Tök jó. Nem is kell ehhez más. Így a jó.
Nagyon kéne az a zongora. Így a gitárral csak kitölteném a teret.
Nagyon jó. Megvettem.
Steve?
Gyönyörű.
Zach, mi a baj?
- Kilépek. Sok sikert! - Szia, Zach!
Majd ütközünk, jó?
Amikor végre bejön a gitár, szeretném,
ha totál más hangzása lenne. Mintha találkozna a punk...
...és a pop. És élvezzétek!
Itthon van.
- Dan bácsi, mi a pálya? - Trouble Gum!
Testvérem! Máris jobban vagyok!
- Akkor keblemre, cimbi! - Mi ez? A gangszta-mennyország?
- Örülök neked. - Mennyország. Hála neked.
Keblemre. Ugyan nem ismerlek, de gyere!
Ő Gretta. Tudod, csodás énekes és zeneszerző.
- Gyere még egyszer! - Még egyszer?
Hová tűntél? Eltelt vagy három év. Nem csipázom az ilyesmit.
Meghúztam magam egy kicsit. Elvoltam, mint a befőtt.
"Jó, ha egy fazon zúz, minden nagy melót behúz."
"Az a sok szarság pedig lehúz, mi?"
"Most fű alatt jársz, találj egy új hangzást! És mi nem kúrunk át."
Ja. "A lényeg, hogy ne nyelj karót,"
"mert rögös az út, és addig van kiút, míg a siker bezúz."
- Levetted, öreg? - Ütős volt.
- Vágom a témát, mi? - Összefoglaltad.
Ez olyan volt, mint valami paranormális jelenség.
- Mert ismersz! - Haver, repes a szívem!
Nekem is, imádlak, öreg, köszi.
- Hé, Jimmy, felvésted? - Minnyá kész.
Jó, mer' ez ritka fincsi volt.
Cica, fogd meg a kezem!
Na, miben segíthetek?
- Egy kültéri album. - Így van.
Ez eszelős őrület.
Mér' nem az én ötletem? És mit tehetek érted?
Zenészek kellenek. Egy basszer meg egy dobos.
- Csilliárd zenészem van. - Csakhogy nem tudunk fizetni.
- Majd én kifizetem! - Miért?
Mi az, hogy miért? Őérte?
Mindent. Ennyi, haver.
- Kösz szépen. - Nincs mit.
- Na, gyere, csobbanj be a formás popsiddal! - Nem.
Ha hozzám érsz, kinyírlak. Kinyírlak, esküszöm.
- Brit a csaj, kicsit merev. - Ja!
- Sok sikert az albumodhoz! - Köszönöm.
Figyi, mindent, amit itt látsz, a kecót, a verdákat...
...neki köszönhetem.
- Ezt sose felejtem el. - Értem.
Nem, nem, nem.
Ezt nem értheted.
Ha egy ilyen csóka pár évre kiesik a szakmából,
az emberek elfelejtik, kicsoda.
És nem tisztelik úgy, ahogy megérdemelné.
Hé!
Bármi, amivel etet téged, az baromság!
Ja.
- Kösz. - Nincs mit.
- Szia. - Szia.
Szólj, ha kell valami!
Imádlak, köszönöm.
Bírom őt.
Ez most komoly? Hallod ezt a zajt? Viccelsz?
Felhasználjuk!
És zseniális lesz.
De hallottad ezt? Ne akard tudni, hogy milyen.
Tudom, hogy elképesztőt alkotsz majd.
- Imádni fogom! - Király hely!
Veszed?
A kölykök bezavarnak a felvételbe.
Muti!
Vedd el!
Gyerkőcök! Na! Na! Na!
Hadd nézzem csak egy percre! Hé!
Hékás, fel kell vennünk itt dalt,
maradjatok csöndben öt percig, rendben? Fizetek, fizetek!
- Mennyit? - Egy dolcsit. Fejenként.
Hé, jó poén. Öt dolcsi.
Öt dollár az egész csapatnak.
Oké, jól van, oké. Két dolcsi! Kettő fejenként.
- Nem! - Az kizárt.
Jó, jó, jó! Öt dollár fejenként!
Oké, öt dollár és öt nyalóka. Mindenkinek egy.
Plusz egy doboz cigi öngyújtóval.
Adok egy szál cigit nektek, azon megosztozhattok,
és kaptok egy doboz gyufát, jó?
- Igen! - Na jó. És beálltok?
Még alszol, amíg
Én odakint járok,
Egy hang hozzám beszél.
És csak mondja, csak mondja.
De voltak jelei már.
A fejem szinte már szédül.
Végig igazad volt.
Már változni kell.
Jobb lesz,
Jobb lesz, csak nem nekem.
Jobb lesz,
És mindenhol nyílik majd
rózsa.
Rózsa.
Kint, az utcán megint
Szól a dal, olyan szép!
Csak épp folyik a vér,
Sajnos ma se te nyertél.
Fordult a világ.
Amit üldöztél végig,
Itt volt az orrod előtt.
De én is változom épp.
Jobb lesz,
Jobb lesz, csak nem nekem.
Jobb lesz,
És mindenhol nyílik majd
rózsa.
Jobb lesz minden.
Igen! Igen!
Ennyi volt!
Ez az! Menni fog ez!
Azta!
Atyaúristen!
- Az ott az Empire State? - Az az.
Ide állunk be.
És innen vesszük.
- Ez nagyon állat. - Ja, király.
- De nem lesz szél, ugye? - Nem lesz hangos.
Jó lesz, jó lesz. Asszem, jó lesz.
És bekukucskálhatunk másokhoz, ami mindig poén.
- Eljössz velem Violetért? - Nem zavarnék?
- Nem, gyere! - Jó.
Barátom, parancsoljon!
Nagyon köszönjük.
Jön.
Ő az.
Ő itt Gretta, dalokat ír. Meséltem már róla.
- Szia, helló. - A lányom, Violet.
Hogy vagy?
Beülök hátra.
- Kösz. - Nincs mit.
Csukom.
Ki volt az a helyes srác? Az a kék pólós.
- Greg? Észrevetted? - Naná.
Észveszejtően néz ki.
Nem az én súlycsoportom.
Ez most miért mondod?
Szerintem pont a te súlycsoportod.
Nézd levegőnek!
Honnan tudja majd, hogy levegőnek nézem, ha észre sem vesz?
Észre kellett vennie, mivel gyönyörű vagy.
Tudja, hogy ott vagy, csak nem kockáztat.
De biztosan tudnod kell, hogy tetszik-e,
és nem csak azért kell, hogy villogj a zsákmányoddal.
Nem. Tényleg tetszik.
Akkor rá kell venned, hogy randira hívjon.
Jó, de hogy?
Hát, először is, ne öltözz úgy, mint aki megkapható!
Azt hittem, hogy valamennyire dögös. Mindenki ezt hordja.
Igen, tényleg dögös. Nagyon-nagyon dögös. De...
...nem hagy túl sokat a képzeletnek. Érted?
Lehet.
Menjünk vásárolni?
Igen.
- Igen? - Igen.
Induljunk!
Shoppingolni megyünk!
- Tessék. - Köszi.
- Nincs mit. - Sok sikert az albumodhoz! Tök jól hangzik.
Köszönöm.
Van kulcsod?
- Igen. - Az jó.
- Megvan. - Hé, énekelhetnél a lemezen!
De nincs hangom.
- Egy kicsit gitározom, de azért... - Tényleg?
Csütörtökön elvétel. Nagyon egyszerű. Csatlakozhatnál.
Elmehetek?
Hát, még meg kell gondolnom.
Igen.
Mit művelsz? Ez nem volt szép.
Mi?
Nem tudom gitározik-e olyan jól, hogy játsszon a lemezen.
Nem akarom, hogy beégjen. Mi van, ha elszúrja?
Tök könnyű lesz. Hadd álljon be!
Igen?
Szia, bébi.
Szia.
Hol van Violet?
Nem tudom. Violet?
Jól van.
Figyelj, arra gondoltam...
Szerinted nem lenne gáz, ha eljönne gitározni az egyik dalban,
amit csütörtökön veszünk?
- Rémesen gitározik. - Nem olyan rossz.
- Borzalmas. - Szerintem jó lenne.
- Tényleg? - Igen. Öt órakor. Elhoznád?
- Ha tényleg akarod. - Igen.
- Persze, elviszem. - Elküldöm a címet.
Gyere el te is!
- Ne már! - Azt nem.
Ne már!
Gyere el, jó lesz!
Szeretném, ha jönnél.
Még meggondolom. Oké?
- Jó, igen. Lehet. - Köszi.
- Nincs mit. Szia. - Köszi.
Jól van.
Hülye...
Klassz volt téged Violettel látni.
Rossz lehet, hogy ritkán látod.
Igen...
Miért van ez?
Láthatóan szüksége van az apjára.
Mi van? Hirtelen szociális munkás lettél?
Nem, én csak azt mondom,
hogy nagy feszkó lehetett, ha eljöttél.
Főleg, mivel látom, hogy Violetnek mennyire hiányzol.
Én most elhúzok, holnap találkozunk.
Dan!
Na, ne haragudj, jó?
- Sajnálom! - Mit? Mit akarsz tőlem?
- Milyen játék ez? - Ezt hogy érted?
- Nézd, én csak... - Mit?
Csak láttam, milyen aranyos volt ma,
és sajnáltalak, amiért ebben ritkán van részed.
Hogy ez mekkora kamu! Az előbb simán elítéltél.
Szerinted azért szálltam ki a házasságomból,
mert valamiféle önző, depis pöcs vagyok. Ami igaz, egyébként.
Nem gondolom, hogy önző depis pöcs vagy,
inkább csak hagytad, hogy a gondjaid rátelepedjenek az életedre.
Jaj, cica!
Végre a korodhoz megfelelően viselkedsz.
Hisz gőzöd sincsen arról, hogy milyen egy 18 évig tartó házasság, ugye?
És ha te hajlandó vagy rátapadni valami seggfejre,
miután az fűvel-fával megcsalt, hát lelked rajta!
Ja, bocsánat, igazad van. Túl sok energiát öltem abba a kapcsolatba,
és nem, nem fogok lelécelni, csak mert rögös az út!
Rögös az út?
Én azért szálltam ki, mert idegösszeroppanásom volt, bazmeg!
Ő pedig simán lelépett, hogy valaki mással keféljen,
míg én otthon vigyáztam a gyerekünkre!
Kurvára nem tudod, hogy miről beszélsz!
Nem tudsz semmit!
Elment egy évre egy fizetett tanulmányútra. És úgy esett.
hogy belezúgott egy énekesbe, és összejöttek.
Égzengés, villámlás, tűzijáték, amit akarsz.
És úgy beszélték meg, hogy amikor hazajönnek,
megmondják a társaiknak, hogy egymásba szerettek,
és együtt fogják leélni az életüket.
Úgyhogy amikor érte mentem a reptérre,
csak úgy kibukott belőle. Szinte azonnal. Az egész sztori.
És másnap szépen becsomagolt,
és megmondtuk Violetnek, hogy mi lesz.
És mi történt?
A fickó berezelt. Visszarepült a megszokott kis életébe,
kikapcsolta a mobilját, és Miriam többé nem látta.
Én beköltöztem a másik hálóba,
ő pedig várta a hívást, ami sosem futott be.
Én meg átváltoztam...
Szóval elkezdtem megkattanni.
Úgy sajnálom!
Ne.
Talán a zeneiparban dolgozók nem tudnak jó élettársak lenni.
Vagy jó apák.
Ja, hát nagyon úgy tűnik.
De nem az apaságra gondolok. Szerintem klassz apa vagy.
- Ja, persze. - Talán csak társnak vagy rossz.
Ez meg mi?
- Ez? - Aha. - Ez egy elosztó.
Azért, hogy két fülest köthessünk egy bemenethez.
Ja?
Ezt használtuk az első randinkon Miriammal.
Tényleg?
Miért kellett?
Mert bejártuk a várost, miközben a lejátszóját hallgattuk.
Talán két szót, ha beszéltünk akkor egymással.
Mindez szilveszterkor történt, és két hónapra rá megesküdtünk.
Ejha!
Ez édes.
Milyen számok vannak a telódon?
Nem adok hozzáférést a lejátszólistámhoz.
Ki van csukva. Egy csomó totál kínos, bűnös élvezet van rajta.
Nálam is.
Sok mindent megtudhatsz valakiről ez alapján.
Igen, tudom. Ez az, ami aggaszt.
Szóval, meglépjük?
Na, jó.
Oké, lépjük meg!
Ez remek választás!
- Ó, igen. - Zseniális.
- Tökéletes, nem? - Az.
- Az. Az. - Király.
Igen.
- Jaj, ne, hogy is van? - Mi?
Na jó. Oké, táncolnunk kell.
- Mi? - Táncolnunk kell!
Jól van, jól van.
- Táncoljunk, de hol? - Igen! Táncolnunk kell!
Erre! Tudom, tudom.
Na jó, rendben...
Rettegek, mert biztos nyálasnak találod majd,
de ez az egyik kedvenc dalom az egyik kedvenc filmemből.
Kész vagy?
Szép, ugye?
Ezt imádom a zenében.
- Mit? - Hogy a legbanálisabb jelenetet is annyi
jelentéssel tudja megtölteni, érted?
Ezek a hétköznapi jelenetek hirtelen
átváltoznak gyönyörű, színes gyöngyszemekké.
A zenétől.
Az a baj, hogy ahogy öregszem, ezeket a gyöngyszemeket
egyre ritkábban és ritkábban látom.
Több a szálka, mint a gyöngy?
Ja. Sok szálkán kell átrágni magam, mire gyöngyszemhez jutok.
Ez a pillanat is egy gyöngyszem.
Már én is rájöttem.
Ez az egész egy gyöngyszem.
Szevasztok!
Szia!
Helló, Steve.
Gyere, nézd meg, a pasid most nyert Music Gongot.
- Nem mondod! - Nem fogod elhinni.
Nagy gáz van az arcával.
Nahát, köszönöm, ez megható.
Alig jutok szóhoz. Ez hihetetlen.
Ez bizonyítja, hogy egy srác a semmiből is
befuthat egyszer, ha követi az álmait.
Ezt a beszédet gyakoroltam samponos flakonokkal, egész életemben.
Igen. Lassan befejezem.
Szeretném...
- Szép szakáll, te hülye lúzer. - Milyen álmok?
Nem emlékszem ilyen álmokra. Nem voltak ilyen álmai.
- Honnan tudod? - Onnan, hogy ismerem.
Talán a titkos álmai. Amelyekről sosem mesélt.
Kivel éltem az elmúlt öt évben?
Cica, egy rocksztárral éltél. Nem tudott róla.
Nem számított.
De most, hogy tudja, sajnos ő is, mint a többiek, belezúg.
Belezúg a zenébe, belezúg a fényekbe,
belezúg az utakba meg a csajokba. Az egészbe.
És keményen próbálkozhat,
akkor se tud boldoggá tenni egy nőt.
Na jó, reggel ütközünk.
- Úgy néz ki, mint egy pöcs! - De miért tett ilyesmit?
Fingom sincs, miért tesz ilyet bárki.
Megmondom én, miért tette. Mert halál elfoglaltnak akar tűnni.
"Ó, szakállat növesztettem? Annyira lefoglalt a lelki gyönyör,"
"hogy észre se vettem a nyakamat is beborító bozótot."
Most mondok valami nagyon nyálasat.
Őrülten szerettem.
Szerintem ez nem nyálas, úgy hangzik, mint egy király nóta.
- Tényleg? - Méghozzá olyan nóta, amit most azonnal meg kellene írnod.
- Azonnal? - Írd le gyorsan!
Írd csak le! Az egészet, gyerünk! Ihleted van.
- Mondd ki, hogy ihleted van! - Ihletem van.
Ne úgy mondd, mint egy piperkőc angol, hanem úgy,
ahogy egy New York-i! Hogy "ihletem van, bazmeg."
"Ihletem van, bazmeg! Ihletem van, bazmeg!"
Dalt kell írnom, úgyhogy leszarok mindenkit.
- Te most maradj csöndben, légyszi! - Oké, befogtam!
Oké.
Hívom.
Oké, gyerünk.
Hangszóró.
Hali, itt Dave Cohl, nyilván valami királysággal vagyok elfoglalva,
hagyj üzenetet, úgyse lesz időm visszahívni. soha. De soha.
Sohasem megy minden simán.
Kockáztatunk néha tán.
Velem is így volt: minden esküt,
Megszegtél.
De szerettelek mégis én.
Derült égből a villám: Csak úgy otthagytál.
Csak a gyász van, ne hívj hát! Hisz' mindent elmondtál.
Mert veled eltűnt Vitorlámból minden szél.
De szerettelek így is én.
Maradt az emlék, egyedül.
Talán, szivárványt üldöztünk.
És végül már én Voltam a hibás mindenért.
De szerettelek így is én.
A szabályokat te Megszegted rohadtul.
De szerettelek bolondul.
Még egyszer?
Meg ne mozduljatok!
Mit művelnek?
Azonnal hagyják abba! Hé, mit művelnek?
Az erősítő. Hozod?
Fogod?
Hali!
Emberek!
Ő itt Miriam.
Ő itt Gretta, Violetet már ismered.
Gyere, szívem!
Miriam, köszönöm. Köszönöm.
Nincs magasan?
- Pont jó a magassága, ugye? - Nem tudod megtéveszteni.
Minden basszerosnak így kéne hordania.
Beállítsam az erősítődet? Oké.
Ne, ne, ne! Állj, állj, álljatok le!
Rachel, az elején...
Ja, az elején finomabban kell bejönnöd.
- Bad Jimmy! - Na, mi a gond?
- Szórakozol? - Jól van, haver, jó, értelek.
A zsaruk nem jönnek el ide, hadd halljam a basszust is!
Kérésed számomra parancs. Jól van, király.
Elnézést, de te nem tudsz gitározni?
Te meg hamis vagy. Tök hamis.
Mert olvastam a neten, hogy te basszusgitároztál.
Szóval, gondoltam, ha Violet is gitározik,
akkor ez lehetne családi megmozdulás.
Én csak rögzítek, cica, én nem gitározom.
Dehogynem!
Vállald be! Vállald be, vállald be!
Jól van, jól van!
Szívem, lépj be, amikor akarsz! Akár később is.
- Csak legyen egyszerű. - Jó.
- Klassz leszel. - Nem is biztos, hogy játszom.
Jó, de ha kedved van, azonnal lépj be. Oké?
Nincs semmi baj.
Ne érezd úgy, hogy bizonyítanod kell valakinek!
Ezek a srácok itt mind komolyan nyomják.
Srácok, bocsi, de kaphatnék öt percet?
Jó, öt perc szünet!
Öt. Nem tíz.
Szia, New Yorkban vagyok.
Megkaptam a dalos üzenetedet. Találkoznunk kell.
Hívj fel! Légyszi, hívj fel!
Ó, édes! Ne kímélj, ha gyilkolnál,
Ígérhetsz megnyugvást,
de sose lesz jobb.
Ó, kicsim! Nem áll jól a kedvesség.
Tudom jól, kihez mész épp.
Mért tagadod, mondd!
Hát ennyi, nem üldözhet már emléked,
Magányos szellemmé
tesz az éjjel,
Ha hazaviszel most.
Hogyha ez a vége, hát mondd!
Itt a szíved, visszaadom,
Csak szólj, és hazavihetsz, még most.
Szólj és hazavihetsz, még most.
Hogyha ez a vége, hát mondd!
Itt a szíved, visszaadom.
Szólj és hazavihetsz, még most.
Ha hazaviszel most.
Hogyha ez a vége, hát mondd!
Itt a szíved, visszaadom,
Szólj, ha hazamenjünk, menjünk,
menjünk, menjünk, menjünk...
Sose lesz tán úgy,
Ahogy volt, régen.
Pedig nincs jobb hely,
mint melletted.
Szólj és hazavihetsz, még most
Hogyha ez a vége, hát mondd!
Itt a szíved, visszaadom,
Szólj és hazavihetsz, még most.
Kapcsolják ki azt a rohadt zenét!
- Adjon három percet! - Hívom a zsarukat!
- Hívja a zsarukat! - Nem viccelek!
Atyaisten! Te szent isten, Violet!
Ne, ne, ne, a rendőrség!
Gyertek, siessünk!
- Helló. - Gratulálok.
Köszönöm. Koccintanunk kéne.
- Azonnal. - Az albumodra?
Az közös album.
Tényleg?
Na jó, ne pörgesd fel magad! Csak kipróbálom.
Oké.
Ezzel koccintsunk?
Atyaég, hogy lehet ezt meginni?
Csend!
Most játszani fogunk! Oké? Lejátszok egy számot,
amire lehetetlenség nem táncolni.
Kérlek titeket, hogy ne táncoljatok erre a számra!
Jó.
Ez nagyon jó.
Tudom, hogy akarod. Mind akarjátok.
Tudom, hogy táncolnál.
Légy erős, ez az.
Tudom, hogy akarod.
Igen, igen. Hát ez az! Ez az!
Tudtam, hogy nem bírjátok ki!
Még találkozunk.
- Én most hazaviszem őket. - Helyes.
- Jó éjt! - Jó éjt!
- Mindent köszi. - Nem. Én köszönöm.
Szia!
OKÉ, SEGGFEJ, TALÁLKOZZUNK!
Jó volt a turné?
A turné eszelős volt.
Kimerítő, keserves. De inspiráló.
Megtaláltad magad?
Hát...
Viszont egy szakállszörny megtalált. Micsoda csoda!
- Igen, kicsit sűrű. - És nagy.
Az.
Mim is veled ment? Turnézni?
- Tényleg bele akarsz menni? - Aha.
Szóval, akkor most ti vagytok az álompár,
vagy egy hónap után dobtad, és busszal jött vissza New Yorkba?
Vonattal.
Igen.
Bocsáss meg, bunkó vagyok.
Nem.
Tökjogos.
Szóval?
Veled mi újság?
Anyám!
Ez...
...őrületes, Gretta.
- Tényleg? - Esküszöm.
Szabadtéri hangzás...
A város...
És ennyi? Nincs utómunka? Semmi?
Nem, nem, így vettük fel.
Elképesztően jó.
- És leszerződnek veled? - Nem, vagyis, mindegy, nem tudom.
Először még le kell játszanunk a partnerének. Utána meglátjuk.
Nem tudom elhinni, mi lett a dalaiddal.
Tudom, elképesztő. A te anyagodhoz is ő kéne.
Már késő.
Nemrég befejeztük a keverést LA-ben.
Az úton vettük fel, mindig máshol.
Azta!
És mi a címe?
"Úton...
Mint Kerouacnál?
Ja.
Pontosan. Igazából borzalmas lemezcím.
Dehogy!
- Hiszen neki is bejött. - Nem, akkor is rémes.
- Hát... - Tudom, hogy szerinted is béna.
Nem, én...
- Nem is... - Szeretnéd meghallgatni?
- Nagyon szeretném. - Oké.
Na jó.
Mit gondolsz?
Azt, hogy meghallgatnám még egyszer.
Nem.
Nem, a legelső benyomás érdekel.
Az első benyomás?
Oké...
Hát...
Szerintem közben elvesztek a dalok.
Érted?
Például itt van a Kósza csillagok.
Én balladának írtam meg,
de most olyan mint valami popsláger.
Igen, mert slágernek is szántam.
- Miért? - Miért? Milyen kérdés ez? Te vagy az író,
száz százalékos jogdíjat kapsz. Ez rengeteg pénz.
Igen, csakhogy közben nem akarom elveszíteni a dalt. Tudod?
Mivel ez intim dolog.
Úgyhogy szerintem újra is kéne kevertetned.
De mindenki imádja, amikor játsszuk. Elképesztő. Látnod kéne,
hogy fogadják a koncerteken. A terem energiája hirtelen átalakul.
Miért érdekel, mit gondolnak mások? Ez a mi dalunk.
Igen, de nem erről szól a zene? Hogy megosztod másokkal is?
Nem ezt a dalt, Dave.
Oké, hát rendben. De ki keverje újra?
Mim. Mim talán újra keverhetné.
Tényleg? Na jó, ezek szerint ez nem is a lemezről szól.
Gondolod?
Jaj...
Jesszus.
Ne váljunk olyan biznisz-párocskává,
akik folyton a saját lemezeiken civakodnak!
Az a poén, hogy behajítanám azt a rohadt lemezt az óceánba,
ha most folytathatnánk ezt a beszélgetést.
Ez az, amiről beszélni akarok. Oké?
Ha lenne valami mód arra, hogy visszacsináljam vagy helyrehozzam,
amit veled tettem, akkor... csak mondd meg, mi az.
Segíts!
Megtennéd?
Bedobnád az óceánba?
Miért? Te azt szeretnéd?
Nem.
Nem, tudod, az a baj,
hogy minden megváltozott.
És én egy kicsit nehezen szokom hozzá.
Tudom.
És érthető is. De én szeretném, ha valahogy feldolgoznánk.
Dolgozzuk fel együtt!
Na és ezt mikor döntötted el?
Amikor a hangpostámra énekeltél.
És rájöttem, hogy széles e világon soha senki
másnak nem jutna eszébe ilyet tenni, és megtörtem.
Lesújtott.
És sikerült visszahódítanod.
Ugye tudod, hogy én csak így akartam közölni veled, hogy bekaphatod.
És megmondtam. És...
Erre most visszajössz, és újra feltéped a sebeimet.
Na jó, azt hiszem, én most...
Én most szépen elhúzok. Ez a tiéd.
Már itt se vagyok. Ez egy kicsit sok.
Felfogtam,
csak gondolkozz! Én nem megyek sehová.
Itt maradsz, a padon?
Igen, itt maradok. Itt fogok lakni.
Aha.
Gyere el a Gramercybe!
Szombaton. Kérlek!
Hogy halld a dalt!
És látnod kell, mennyire imádják azt, amit te alkottál.
Csak ne így játszd!
Na, jó.
Nézzenek oda, egy igazi stílusikon! Ez az én kislányom.
- Nem mondod! - Itt van.
- Készen van? - Igen.
- Rajta vagy. - Igen.
Jól nézel ki, nézd, milyen kúl vagy.
- Megmutathatom a haverjaimnak? - Persze. Ez a tiéd, szívem.
Az én lányom.
- Nevetséges. - Mi olyan nevetséges?
Gőzöm se volt arról, hogy ilyen tehetséges vagy.
Tényleg. Fogalmam se volt. Profi gitáros vagy.
Megvan benned a plusz. Nem vicc.
Mi van? Most akkor alapítsak zenekart?
Igen!
- Alapítsunk egyet! - Alapítsunk egyet!
Persze. Miért ne?
Majd én felveszem, leszek a producer.
Tetszik ez az ötlet.
- Tényleg? - Igen.
Hirtelen ilyen motivált lettél?
Ez családi üzlet lesz, mint a Jackson Five.
Pont az?
"A Mulligan Trió"...
- Bejössz? - Nem, én most lejátszom ezt Saulnak, hátha beveszi.
Sok sikert! Majd szólj, hogy ment!
Szeretlek.
Igen, tudom.
Hé!
Légyszi! Ez az! Gyönyörű!
Szia, kicsim.
Szia!
Kösz, hogy befáradtatok.
Ez fantasztikusan jó lemez lett,
és első körben kihagytam, amit alaposan meg is bántam.
Nagyon örülünk, hogy tetszik.
Nos, kapcsolatba léptem Los Angeles-i partnereinkkel és szerintem az első
számot betehetnénk egy filmbe. Egy mozifilmbe.
És ősszel jönnek a tévésorozatok.
Jó, de minket ilyesmi egyáltalán nem érdekel.
Értem, de akkor mit szeretnétek? Miért jöttetek?
Azt hiszem, Dan az állását kéri.
Jó, persze. Simán. Tied lehet az irodám, neked adom.
Na jó, lássuk!
Szóval akkor én szeretném megtudni, hogy működik ez.
Szóval mi odaadjuk az albumot, és mennyiért adjuk?
Mondjuk, hogy a lemez darabját tíz dollárért áruljuk,
a művész egy dollárt kap.
Ez mindenhol ennyi. Egy lemez egy dolcsi.
Jó, igen, én csak azt szeretném megérteni...
Hadd gondolkozzak! Na, szóval a lemezen
nincs járulékos költség, mert mi csináltuk.
Aztán terjeszteni sem kell, mert csak online lesz elérhető,
reklámként pedig szájról-szájra terjed.
Szóval azon gondolkozom, hogy miért veszik el a maradék kilenc dolláromat?
Gretta, ön nagyon eszes ifjú hölgy.
Aki tehetséges művész is, és e mellett remek terméket hozott létre.
Kitűnő csapat lenne ön mögött, akik a megfelelő irányba terelgetnék.
Felvehetünk egy menő producert, aki remixeket készíttet,
és kész a slágerlemez.
És sokáig tevékenykedhetne, de hát ugye ez végül is...
...önön múlik.
- Megfogtad a tökét, és megszorongattad! - Tudom.
Fura, hogy mindig akkor nyer az ember, amikor nem is érdekli.
Ja, lehet, de nálam ez sohasem vált be igazán.
- Nálam viszont klasszul bevált. - Ja.
Szerződést ajánl majd.
Az a seggfej leszerződik veled, cica.
Persze lehet, hogy kompromisszumokat kell kötnöd.
- Soha. - Persze.
- Kéne még egy csomó ilyen. - Micsoda?
Oké, hogy tetszene egy... egy európai sorozat?
- Tetszene. - Párizs hangjai. Prágai melódiák.
- Berlini hangulatok. - Igen!
Vonattal bejárhatnánk egész Európát.
Vinnénk a csapatot.
Tudod, Rachelt, Malcolmot, Steve-et...
- Szóval... - Szóval...
Na jó, úgyis találkozunk nemsokára.
Köszönöm.
GYERE EL A KONCERTRE! A NEVED A LISTÁN. KÉRLEK. DAVE.
Nagyon köszönöm!
Ó, szent ég!
Köszönöm.
Gitárt váltok.
Jól van. Szóval a következő dalt
lényegében ajándékba kaptam egy fantasztikus
zeneszerzőtől, egy fantasztikus nőtől.
Igen. Az ő hangszerelésében szeretnénk eljátszani.
Szóval, ha itt van, nem tudom, itt van-e,
de szeretném, ha feljönne, és gitározna a dalban.
Fenntartunk egy gitárt, szóval ha ezt hallod,
kérlek, gyere! Fontos lenne nekem.
Lássuk, te hogyan álmodtad meg ezt a dalt!
Nézz, ne hidd,
Hogy a srác itt csak az álmaiban hisz.
Nézz engem,
Nézd, hogy nyújtom két kezem feléd.
Fogd hát meg, lássuk, hogy hol ébreszt a holnap.
Kell egy terv, Mit néha felrúgunk egy éjjel.
Csak nézek. Cupido nyilait visszakéri.
S mi kábán,
könnyben ázunk.
Mondd el, miért van, Az a sok bolond fiatal?
Prédát keresnek. A sok bárány meg szalad,
Választ remélve.
Mi lennénk hát, a kósza csillagok volnánk.
Vak égboltra fényt hoznánk.
Mik lennénk?
Talán porszemek egy Galaxis mélyén?
Bánt mindig,
Mikor elszürkülnek édes perceink.
Hagynád azt, hogy egy szép emlékünk
Is fájjon?
Láttam már oroszlánt Megcsókolni őzet.
Olvass még. Tovább, nem tudhatod a végét.
Táncoljunk könnyben ázva!
Mondd el, miért van Az a sok bolond fiatal?
Prédát keresnek. A sok bárány meg szalad,
Választ remélve.
Mi lennénk hát, a kósza csillagok volnánk.
Vak égboltra fényt hoznánk.
Mint hogyha láttam volna, hogy sírsz.
Mint hogyha engem hívnál még.
Mint hogyha láttam volna, hogy sírsz.
Ó, úgy, mint rég.
Mondd el, miért van Az a sok bolond fiatal?
Prédát keresnek. A sok bárány meg szalad,
Választ remélve.
Mi lennénk hát, a kósza csillagok volnánk.
Vak égboltra fényt hoznánk.
Mint hogyha láttam volna, hogy sírsz,
Mint hogyha engem hívnál még,
Mint hogyha láttam volna, hogy sírsz.
Mi lennénk hát, a kósza csillagok volnánk.
Vak égboltra fényt hoznánk.
Mi lennénk hát, a kósza csillagok volnánk.
Vak égboltra fényt hoznánk.
Fivéremnek, Jimnek.
Írta és rendezte
Szia.
Hová készülsz?
Haza.
Történt valami?
Oké, nem akarom Saullal kiadatni az albumom.
- Rendben. - Rendben? Tényleg?
Igen.
De én azt hittem, irtó szomorú leszel.
Dehogy. A te albumod.
Akkor mit akarsz vele tenni?
- Parancsolj! - Kösz.
Itt az egész egy dollárért. Egy lemez, egy dolcsiért.
Az egészért. És ha most feltöltöm, annyi.
- Kikerül. - Ja.
- Biztos, hogy ezt akarod? - Ja.
Nem lehet két dollár?
Te kis kapitalista, nem. Egy dollár reális, és azon is
egyenlően osztozunk Malcommal, Rachellel, a többiekkel. Na!
Ha megnyomom, akkor kész. Háborúba indulok az egész szakmám ellen.
Ez annyira izgi!
Oké.
- Mit csinálsz? - Erősítést hívok.
- Azta! - Mi van?
Ezt nézd! Trouble Gum kitweetelte az albumot.
Hány követője lehet?
A jelek szerint az egész világ.
Minden élő teremtmény a világon őt követi.
Mr. Mulligan!
- Jó reggelt! - Mizu?
Hírek érkeztek a kibertérből.
- Basszus! - Te semmit nem tudsz erről?
- Nem. - Nem?
- Mennyit adott el? - Tízezret. Csak ma.
Trouble Gum kitweetelte.
Ha Trouble Gum segít, csak azért, mert imádja őt. Művészi összefogásból.
- Imádják egymást. - Tényleg nem tudtál róla?
- Semmit. - Azta!
- Elég vicces, nem? - Vicces? Tényleg?
Igen, szerintem vicces.
Öcsém, te aztán mindig belenyúlsz a tutiba.
- Azért ez egész klassz. - Tényleg klassz. Fantasztikus.
Ürítsd ki a szekrényed!
Még ütközünk.
Magyar szöveg: Zalatnay Márta
Dalszöveg: Kálmán Tamás
Forgalmazza az ADS Service Kft.