Hvala.
Najlepša hvala.
Vem, da je seznam nastopajočih dolg, a bi nanj rad dodal še eno ime.
Z menoj je prijateljica, ki je, tako kot jaz, daleč zdoma.
Če vam je prav, bi jo povabil, da nam zapoje eno svojih skladb.
Vam je prav? Gretta, bi prišla gor, prosim?
Samo trenutek.
Odlično bi bilo, če bi zapela eno svojih skladb.
Prekleto slaba ideja je. –Gretta, daj no, to je New York.
Ne. –Hočete jo slišati, kajne?
Odlična boš.
Pozdravljeni.
To je nova pesem, zato je malce nedodelana.
Za vse, ki so bili kdaj osamljeni v mestu.
Tako se znajdeš na podzemni,
z vsem svojim svetom v torbi ob sebi.
Naenkrat se zazdi kot prava pot.
Spoznaš, da si prispel do konca.
Če kaj pomaga,
tam po tirih prihaja vlak.
Bolečina odhaja, slika bledi.
Si pripravljen na zadnje dejanje?
Narediti korak
brez poti nazaj?
Te je ljubila?
Te je premagala?
Je klečala,
ko je poljubila tvojo krono?
Povej mi, kaj si odkril?
Tako se znajdeš na podzemni,
z vsem svojim svetom v torbi ob sebi.
Bravo!
Vidiš?
Tega dne zjutraj …
Ura je 7 zjutraj. Dobro jutro, New York
in pozdravljeni v jutranji oddaji s Potsy in Andyjem!
Potsy, si bral o tistem psu v korejski restavraciji? –Seveda.
Si slišala za to, Katie?
ZAČETI ZNOVA
Sveži upi, da vas slišimo. Kaj imate zame?
Ne! Kdo je naslednji na tem veselem potovanju?
Ne, ne, ne, stari. Ne!
Ne, ne moreš!
To je sranje! Spravi se iz mojega avta.
Daj mi kaj otipljivega, karkoli, s čimer lahko delam.
Ne prosim veliko. To je nekaj. Dobro je.
Dokler nisi začel peti.
Jebenti!
Kje je mama? –Kje je moja hčerka?
Kaj misliš?
Mama je zaposlena. Prosila je, da te pazim danes.
Greva.
Bi šla v muzej, v park na sladoled ali kaj?
Zakaj bi to počela? Saj nimam deset let.
Kaj je ta smrad?
Bencin. Ko sem točil, sem se malce polil po hlačah.
Ni alkohol.
Mislim, da imam tukaj sestanek. Boš počakala ali greš z mano?
Misliš, da imaš sestanek? Ga imaš ali ne?
Bomo videli.
Zabavno, kajne?
Ko smo leta '92 prišli v to sosesko, je bilo kot v vojni coni.
Kurbe, droga. Zdaj je vse prenovljeno.
Vem, bila sem že na ogledu.
Tja gor greva. Bodi tiho.
Odličen način za pridobivanje zaslužka.
Pozdravljena. –Živjo.
Je bila gneča? –Sploh ne. Samo spotoma sem se oglasil.
Dobro, pogovarjamo se o teh avdio komentarjih.
Grozna zamisel. Tudi takrat je bila.
Še vedno je. Ni bilo dobro sprejeto.
Cenimo tvojo odkritost, toda imamo drugačen pogled.
Glasbeniki so po večini redkobesedni najstniki,
ki nimajo kaj dosti za reči, pa ti so bili dobri, ne?
Kaj delamo potem?
Glasbeni industriji je in bo šlo dobro. Vedno nam je.
Morda imajo otroci prav. Glasba bi morala biti zastonj.
Zaskrbljujoče je to slišati od direktorja založbe.
Kaj? Resnico? –No …
Najlepša hvala, Karen. Se bova še pogovorila o tem.
Seveda. –Hvala, fantje. Veselilo me je.
Me veseli, da smo se pomenili.
Da skupina komentira lastno glasbo …
To je bedno. In veš to, Saul.
Pred desetimi leti bi se posral na tako zamisel.
Je vsaj nekaj, kar pomaga ohranjati prižgane luči.
Potrebujemo vizijo, ne trikov. To smo mi.
Sledil sem ti, g. Mulligan.
Vsaki dobri zamisli, ki si jo prinesel zadnjih pet let.
Katera je delovala? Katera?
Dan.
Se vidiva, brat Saul.
Dan!
Pogovoriti se morava. Pridi nazaj. Ne odhajaj tako.
Ne moreš izdajati takega sranja, stari.
Ne moreš. –Ne počni tega tukaj.
Točno tukaj bom. –Pa dajva. Razčistiva.
Ker oni vedo, da sedijo za temi mizami,
ker sem jaz začel neodvisno založbo nad tistim barom.
Spremenila sva način delovanja. Vzgoja in spodbuda.
Časi se spreminjajo. Tudi ljudje se moramo, Dan.
Ne deluje. Stran moraš.
Nimam časa za to sranje. Lastne težave imam.
Vzel bom svoje stranke in se pobral od tu.
O čem pa govoriš? Za nas so podpisali. Ne nadleguj nje.
To ni Jerry Maguire.
Oče, pojdiva.
Potem pa bom vzel svoje umetnine. Moje so.
Jaz sem jih plačal. Sam sem jih izbral in kupil.
Držim jo. Pojdi stran.
Dobro. Pusti jo tam. Vrnil se bom po to.
Moja je. Vse te so moje. Pridi, ljubica.
Bi še enega? –Bi, a ne bom. Ne smem.
Kako me lahko odpusti, ko pa sem jaz vse začel?
Si res? –Mar nič ne veš o svojem očetu?
Ja, vem.
Vem, kar mama pravi. –Kaj pa pravi?
Da si patetična zguba.
To pravi z ljubeznijo.
Kaj pa ti?
Kaj ti misliš? –Ne poznam te zares.
Dve leti je dolga doba v življenju najstnice.
Kje si se naučila tako govoriti? –Pri psihiatru.
Hodiš k psihiatru? –Mami se je zdela dobra zamisel.
Čudno sem se vedla.
Nisi čudna. 15 let imaš. Ne potrebuješ psihiatra.
Verjemi mi. Poznam te bolje od kogarkoli.
Seveda me, oče.
Koliko si že rekel, da sem stara?
Sem rekel, da si 15? Mislil sem 14. Sem rekel 15?
Imaš denar za te pire? –Otrok sem. Nimam denarja.
Kaj pa žepnina? –Porabljena za kondome.
Kaj?
Preveč informacij.
Si pripravljena? –Za kaj?
To je bilo zabavno, ne? Ne hihitaj se. –Ja, bilo je.
Zabavaš se. Tako dobro nisva tekla, odkar si bila otrok.
To je tvoj oče? Obrni se stran. –Do avta sem hotel po …
Si dobro? –Ja.
Oprosti. Moja napaka. Lep dan ti želim.
Lahko bi poskrbel zanj, a nisem hotel scene.
Prosim, ne povej mami, da sem izgubil službo.
Poslušaj me. –Hvala za normalen dan, oče.
Kaj?
Lep pozdrav vsem. –Živjo.
Kako gre delo? –Dobro.
Videti si lačen.
Učitelje skrbi. Ni kot druga dekleta, zadržana je.
Le starejši fantje se želijo družiti z njo, ker bi jo radi položili.
To te preseneča?
Dovoliš ji, da se oblači kot Jodie Foster v Taksistu.
Oblači se, kot želi. Tako kaže, da ji nekaj manjka.
Zvodnik? –Ne, Dan. Pomisli malo.
Očka. –To je bedarija.
Potrebuje malce vzgoje. –Pa jo vzgajaj.
Priplešeš sem kot klovn in mi praviš, kako naj vzgajam hčer.
Vidiš jo enkrat mesečno, pa si se odločil, da te peče vest.
Pol minute zatem, ko odideš,
povsem pozabiva, da si bil sploh tu.
Hvala.
Prekleto!
Mislil sem, da ni upanja.
Mislil sem, da ni odgovorov, nato pa sem našel boga.
Bog morda ni vedno tukaj, a je vedno pravočasen.
Nikoli nismo sami. Gospod?
Izvolite. Pogovorite se z Bogom.
Prav, prijatelj.
Pokramljal bom z njim.
Hvala vam.
Kaj, če mi ne odgovori?
Opozorilo. Zaradi okvare na Jay Street,
bo naslednji vlak za center prispel v 20 minutah.
Zdravo.
Dajte mi viski. Pohitite. –Katerega? –Vseeno.
Če vam je prav, bi jo povabil, da nam zapoje eno svojih skladb.
Vam je prav? Gretta, bi prišla gor, prosim?
Pozdravljeni.
To je nova pesem, zato je malce nedodelana.
Za vse, ki so bili kdaj osamljeni v mestu.
Tako se znajdeš na podzemni,
z vsem svojim svetom v torbi ob sebi.
Naenkrat se zazdi kot prava pot.
Spoznaš, da si prispel do konca.
Če kaj pomaga,
tam po tirih prihaja vlak.
Bolečina odhaja, slika bledi.
Si pripravljen na zadnje dejanje?
Narediti korak
brez poti nazaj?
Prenašaš vse udarce, ki jih lahko.
Prejmeš jih vse naravnost v brado.
Mera je skoraj polna.
Znova.
Če kaj pomaga,
tam po tirih prihaja vlak,
Bolečina odhaja,
slika bledi.
Si pripravljen na zadnje dejanje?
Narediti korak
brez poti nazaj?
Te je ljubila?
Te je premagala?
Je klečala, ko je poljubila tvojo krono?
Povej mi, kaj si odkril?
Prihaja dež, zato drži svoj klobuk.
Ne moli k bogu, ker se ne bo odzval.
Si pripravljen na zadnje dejanje?
Narediti korak
brez poti nazaj.
Nazaj, nazaj.
Brez poti nazaj.
Nazaj, nazaj.
Tako se znajdeš na podzemni,
z vsem svojim svetom v torbi ob sebi.
Bravo!
Jaz sem za. –Kaj?
Rad bi snemal s teboj in bil tvoj producent. Usojeno nama je.
Nisi videl, kaj se je zgodilo? –Se smiliš sama sebi?
Ne, všeč mi je moja glasba. Koga briga, če je ne razumejo.
Izboljšati moraš izvedbo. –Le pesmi pišem občasno.
So vse tako dobre? –Si res iz kakšne založbe?
Bolj kot brezdomec si. –Proslavljal sem cel teden.
Podpisali smo z bendom, pa nas je malce zaneslo.
Ta pesem bi bila lahko uspešnica. Pa še lepa si.
Kaj ima lepota s tem? –Si pa res zafrknjena.
Pač mislim, da se glasba posluša in ne gleda.
In nisem Judy Garland, ki je pravkar stopila z avtobusa
v iskanju slave. Hvala vseeno.
Prav. Adijo.
Adijo.
Preden odideš,
uživaj v moji predstavi.
Dobro, ne bi mogel podpisati s teboj, tudi če bi hotel.
Prav. –Z nikomer nisem podpisal že sedem let.
Za založbo sem brezupen. –Zakaj si mi dal vizitko?
Iz navade. Kot brezdomec sem,
ker sem zapustil dom in spim na žimnici v bednem stanovanju.
Nisem proslavljal nocoj, pač pa se zapijal
ter se na podzemni hotel ubiti. Nato sem slišal tvojo pesem.
Bi šla na pivo? –Seveda. –Pridi.
Dan Mulligan, rojen 1966.
Dve leti vodja A & R pri Island Records.
Ustanovil Distressed Records s sošolcem s Harvarda Saulom Byronom.
Torej si lastnik?
Prodal sem svoj del zaradi čustvenih težav. –Kakšnih?
Preveč čustven sem. Beri dalje.
Aktiven na hip hop sceni v New Yorku, v zgodnjih '90.
Zaslužen za odkritje številnih glasbenikov. Dobitnik dveh grammyjev.
Živi v New Yorku s hčerko in ženo, glasbeno novinarko Miriam Hart.
Kaj se je zgodilo grammyjem? –Zastavil sem ju.
Koliko si dobil? –225 $ za lep konec tedna.
Si bil pijan, ko si me poslušal? –Seveda. Takrat se zgodi čarovnija.
Kakšna čarovnija? –Slišim reči.
Aranžmaje. Za to moraš biti pijan.
Najbrž si bil res, ker drugi niso slišali ničesar.
Ne zaradi pesmi, pač pa tebe. Tam si stala kot frklja.
Brez zamere, se ti ne zdi ta videz malce zastarel? –Res?
Resno. Damo ti videz in ubijalski video,
pa se povzpneš na vrh. V slogu Norah Jones s klavirjem.
Ali The Cardigansi iz časov, ko so prišli v Ameriko.
Morda celo Deborah Harry. Z moškim bendom za seboj.
Se ti zdi smešno? –Ne, zataknilo se mi je.
Kaj si že govoril? Jaz z jopico, Norah Jones?
Kdo pa misliš, da si?
Boš šla na oder z izrabljeno kitaro, kot da si nova Carole King?
Ne zdi se mi prav, da založnik pravi umetniku, kako naj se oblači.
Ljudje hočejo pristnost. –Seveda, punči.
Povej mi ime enega umetnika, ki je zate dokaz pristnosti.
Dylan. –On je najbolj obdelan umetnik, kar jih je.
Lasje, sončna očala. Vsako dekado menja videz.
Randy Newman. –Njega obožujem. Dobila si me.
Ne pravim, da pristnost ne more uspeti v tem poslu.
Vendar moraš narediti karkoli, da privabiš poslušalce,
šele nato lahko glasba prične delovati.
Mojbog. O čem sploh govoriva?
Ti ne moreš podpisati, jaz pa nočem.
Takoj je! Kaj ti ni všeč? Greva od tod.
Sranje. Ti boš morala plačati te pire.
Dobro, veselilo me je.
Kam pa greš? –Spat. Jutri imam letalo.
Za kam? –Domov. –Zakaj?
Ker sem naveličana tega mesta in se želim vrniti na univerzo.
Nihče ne pride v New York in kar tako odide.
Kaj hudega se ti je zgodilo?
Ej, lahko mi zaupaš. Bridkost mi ni tako tuja.
Pridi v založbo, da predvajam demo mojemu partnerju.
Če se ne obnese, ti plačam menjavo vozovnice.
Ostani še en dan v New Yorku. Doma se boš le dolgočasila.
Dobro. Šla bom domov in razmislila.
V vsakem primeru te bom jutri poklicala. Prav?
Dober odgovor.
Veselilo me je, da sem te spoznala. –Mene tudi.
Imaš mojo telefonsko? –Imam.
Pozdravljeni. Dave? Jaz sem Jill iz založbe.
Me veseli. –Zdravo, jaz se Gretta. –Me veseli. Jaz bom to.
Kar za menoj. Hvala, Marco.
Apartma je res imeniten in mislim, da vam bo všeč.
Oprostite. Ste vi Dave Kohl?
Sem. –Sem vama rekla.
Gledale smo vaš film neki dan. Pesmi so bile odlične.
Hvala. To je moje dekle Gretta. Tudi ona piše pesmi.
Bi nas hoteli fotografirati? Krasno. Tisti gumb tam.
Dobro bo. –Hvala! Najlepša hvala.
Žal se boste morali navaditi.
Film je povsod razprodan. –Neverjetno. –Resno.
Dobro, tukaj smo. Upamo, da vam bo všeč.
Hladilnik je napolnjen.
Na mizi sta dva seta ključev.
Tu pa je telefonska vašega šoferja in moja.
Popoldne imate sestanek v založbi, da spoznate vse in se razgledate.
Najbrž se želite spočiti pred tem, zato vas bom kar pustila.
Veselilo me je, Gretta. –Enako. Hvala.
Kakšna luknja.
Največji hladilnik, kar sem jih videla.
Mojbog. Pridi sem.
Te lahko nekaj vprašam? –Seveda.
Bi morala priti čez teden ali dva, da se prej navadiš vsega?
Ne. –Si prepričan? –Tega ne bi zmogel brez tebe.
Kar srhljivo je. Sem mevža zaradi tega?
Tukaj je.
Big Dave. Kako gre, dečko? Kako si, brat?
Lepo te je videti. –Me veseli. –Kar naprej.
Naj Dave sede na čelo mize. –Všeč mi je. –Poznata vse? –Živjo.
Moja lepa pomočnica Mim. Mildred, trženje. Billy, mediji …
In ostali, s katerimi se boš družil.
Gretta, ti boš igrala kitaro za skladbo ali dve?
Seveda. Če Dave želi. –Seveda.
Z Gretto piševa skupaj že nekaj let, še pred filmom.
Rad bi poskusil z nekaj njenimi skladbami.
Si pisala z njim za film? –Ne, ne.
Ta zvok iščemo, ne?
Seveda. –Si, capice? –Ja!
Gretta je del inspiracije za vsem. Ni le moje dekle.
Skoraj v vsem sva partnerja, zato sem jo hotel vključiti.
Rada bi bila jasna. Tu sem le za spremstvo.
Vesela bom, če lahko spremljam Davea na nekaj posnetkih.
Mar ni prijetno dekle? Všeč mi je.
Čudovita sta skupaj. Obožujem ju.
Ja, najlepša hvala.
Rolling Stone.
Bom, najlepša hvala. Me je veselilo.
Kaj je to? –Matcha čaj.
Matcha čaj? –Ja. Vsebuje milijon antioksidantov.
Kot scalnica je. –Meni je všeč. Samuraji so ga pili pred bojem.
Nisi samuraj, pač pa komponist. –Sem nekako kot samuraj.
Nesla bom to fantom.
V ponedeljek grem za en teden v Los Angeles. –Oba?
Samo s fanti iz založbe gremo. Tam imajo pisarno.
Hočejo, da spoznam režiserja. Bi poslušala to medtem?
Ja, oprosti. Samo kavo nesem. –Zmenjeno.
Lahko to ponovimo, prosim?
Seveda. Posnetek dve. Snemamo.
Je vse v redu?
Nočem, da pomisliš, da se mi mudi.
Ne bom prestrašen,
a imel sem to videnje, ki mi dela skrbi.
Ker vsakdo želi nekoga,
ta kliše drži.
Žalostna resnica pa je, da jaz ne želim nikogar,
če ta nekdo nisi ti.
In je videti kot ti, se čuti kot ti.
Diši kot ti. Želim le nekoga kot si ti.
Povsem kot ti, sicer bom potrt za vedno.
Ker nihče ni kot …
Hvala.
Mojbog!
Živjo! –Poglej jo! Mojbog!
Snemal bo tri mesece, nato greva na turnejo.
Torej bova ostala šest. –Neverjetno. Rock zvezda si.
S katerim studiom dela? –Electric Lady.
Ne me basat! –Imenitno, ne? –Si resna?
Tukaj živim. –Ljubko je.
Kot v šali. Ko vtakneš ključ v vrata, razbiješ okno.
Poglej vse te reči. –Veliko studiov se prenavlja.
Skoraj zastonj delijo opremo. Kmalu bom lahko posnel album.
To bi bilo lepo.
Poglej no, CDje imaš. –Ja, prerasel sem kasete. Sedi.
Kako retro zate. –Imam viski ali vodo.
Viski prosim! –Seveda.
Poglej, kaj imaš. –Ljudje norijo za tem tukaj.
Ker sem študiral v Bristolu, me vsi sprašujejo, ali poznam tvojega fanta.
Jaz sem le še dekle Davea Kohla. Včasih sva bila ekipa.
Veš, kako pravijo. Objavi pesmi v filmu.
Tu živim že, kdo ve, kako dolgo. –Všeč mi je. –Resno?
Si videla posteljo? Moje delo. –Lepo. Kako prideš gor?
Skočim. –Z drogom?
Ne, z enim samim zamahom.
Razen, če sem pijan. Takrat ni pogojev.
Mojbog. –Všeč mi je zadnja stran.
Drži kitaro, a hoče, da mislimo, da je njegov penis.
Pravi, glejte kitaro, pa ni. Taka je velikost mojega penisa.
Zakaj ne? –Ne bom snemal, ker boš igrala tako
kot si pravkar. –Pa ti igraj kitaro.
Jaz ne morem, ko je ta reč vklopljena.
V G je. –Vem. –Ni mi všeč.
Ni pomembno. Preboli že.
To bo vaja. –Prav. Pripravljen?
Počasneje.
Prosim, ne vidi v meni
zgolj dekle ujeto v sanje in domišljijo.
Prosim, vidi me
posegati po nekom, ki ga lahko vidim.
Primi me za roko
in poglejva, kje se jutri zbudiva.
Najboljši načrti so včasih samo za eno noč.
Naj bom prekleta, Kupido zahteva svoje puščice.
Opijva se v najinih solzah.
Bog, povej nam razlog,
zakaj mladost se trati na mladih.
Sezona lova je in ta ovčka je na begu.
Išče pomen.
Pa smo vsi le izgubljene zvezde,
ki poskušajo osvetliti temo?
Končano.
Kako se ti zdi? –Meni? Mislim …
Mislim, da sem jezen, ker je tako dobra.
Malce te sovražim. Tako neverjetno dobra je.
Resno? –Ja. Kakšen je naslove?
Ne vem. Izgubljene zvezde? Ti je všeč?
Ni mi všeč, ljubim ga. Neverjeten je.
Je o meni? Ni o tvojem drugem fantu, ne?
Ne vem, če je o tebi, je pa zate. –Vzamem. –Božično darilo.
Ne morem ti kupiti pravega, zato vesel božič.
Edino darilo, ki sem si ga želel. –Res? Vesel božič. –Hvala.
Ljubim te. –Tudi jaz tebe.
Izklopi to.
Pogrešala sem te.
Kaj si počela? –Nič kaj dosti. Samo postopala tu.
Šla sem tudi v botanični vrt. –Res? –Prav lepo je bilo.
Lepo. –Ja, res je bilo.
Napisal sem novo pesem? –Res?
Los Angeles me je navdihnil. Bi rada slišala? –Zelo.
Tukaj jo imam. –Kako razburljivo.
Ne vem, ali sem bedak,
ki vse to povsem narobe dojema.
Če so sanje, ko pojem
to popolno pesem za popolno dekle.
Vem le to, da ne morem
nositi več te krinke,
ko pa si ti edina, ki zares vidi skozi moje oči.
Odpelješ me v drug prostor in čas.
Vodiš me v višave, zato sem tik pred koncem dirke.
Ni mi mar. Vedeti moraš le, da vse
ne pomeni ničesar, če nimam tebe.
Kaj je narobe s tabo?
Kot bi mi brala misli. –Za koga je?
Mim. –Mim iz založbe?
Tisto Mim, ki sva jo spoznala pred enim mesecem?
Ja.
Je bila s teboj v Los Angelesu?
Ja.
Ne vem, kaj naj rečem.
Kar zgodilo se je.
Morda me bo minilo. Morda bo splahnelo.
Videti moram, kako se bo odvilo.
Z glavo tam ali tu? Očitno …
Bi malo čaja?
Ne spomnim se, ali ga piješ s sladkorjem …
Bom že nekaj.
Pridi z menoj nocoj, prosim. Pel bom v nekem baru.
Zakaj ne bi šla z menoj? –Ker sovražim tvoje pesmi.
Oba veva, da to ni res.
Oprosti. Ni res, obožujem tvoje pesmi.
Trenutno se počutim grozno, zato moram domov.
Prav zato moraš z menoj. Pridi. Vztrajam.
Vzemi to in pridi z menoj. Ne bom te pustil tukaj.
Nočem se vrniti in te najti z glavo v pečici. Pridi.
Dame in gospodje, z menoj je prijateljica.
Če vam je prav, bi jo povabil, da nam zapoje eno svojih skladb.
Vam je prav? Gretta, bi prišla gor, prosim?
Prosim? –Živjo.
Si sinoči resno mislil glede podpisa? –Kdo je to?
Resno?
Hecam se. Ja, resen sem bil.
Vse moje obleke so tu. Najdi mi eno lepo, princeska.
Sinoči sem slišal pesem, kakršno založba potrebuje.
Ne moreš kar tako hoditi sem. –Zakaj? –Ker sva se zmenila.
Imaš nekoga tu? –Ne gre za to. Zmenila sva se.
Halo? –Nehaj. –Tujec, ne meni se zame.
Samo njen mož se bo oprhal. Ti kar fukaj mojo ženo.
Ni smešno. –Oprosti. Če bi imela koga, bi ti povedala.
Torej nimaš nikogar. –Prinesla ti bom srajco.
Ni britvice.
Nehaj že. Prav?
Bi prišla notri in se malo pomečkala?
Ne.
Pripravljena? –Kam greva, gospod lovec na talente?
Mojemu partnerju predvajat tvoj demo. Ga imaš? –Ne.
Nimaš dema? –Ne. –Imaš MySpace ali Facebook?
Nimam. Rekla sem ti, da le občasno pišem pesmi.
Čemu jih potem pišeš? –Ker mi je v veselje.
Za mojo mačko. –So ji všeč? –Tako se zdi.
Kako veš? –Ker prede. –Morda godrnja.
Prede tudi na Leonarda Cohena. Zelo dober okus ima.
Morda te zafrkava. –Lahko nehava o mačkah? –Prav.
Pa dajva na star način.
Tako se znajdeš na podzemni,
z vsem svojim svetom v torbi ob sebi.
Hvala, Gretta. Najlepša hvala, ker si prišla.
Samo za trenutek bom govoril z Danom.
Hvala.
Ne zanima me. Nekoliko nezadostno je.
Pa nekoliko težaven odnos ima. –Kaj pa iščeš, stari?
Najstniško zvezdo, ki jo mati od majhnega pripravlja za slavo?
Ne, a če poznaš koga takega … –Pa mi daj denar za demo.
Dobil bom producenta in nekaj glasbenikov,
pa boš slišal, kar jaz. Nato me lahko odpikaš.
Ljudje pošiljajo nam deme, ne obratno. Ne delamo jih.
Mi smo iskalci zlata. Investitorji. Iščemo zlato.
Naredi posnetek, pa ti bom sporočil.
Največ, kar lahko naredim.
Razmišljal sem.
Čemu nam bo sploh studio?
Ker rabiš mešalno mizo in izolirano sobo za snemanje.
Prenosnik, profesionalno opremo, nekaj mikrofonov,
mesto pa bo snemalna soba. –Da bi snemal zunaj?
Tako je. –Kje natanko? –Povsod.
Ne potrebujemo dema, posnemiva album.
Vsako pesem na drugi lokaciji. Po vsem New Yorku. To poletje.
Kot poklon temu čudovitemu, noro zmešanemu mestu New York.
Dobro. Kot pod mostom na Lower East Side.
Na vrhu Empire State Buildinga. –V čolnu na jezeru v Centralnem Parku.
Kitajska četrt. Stolnica Saint John the Divine.
Na podzemni. V prekletem Harlemu. Povsod.
Kaj, če začne deževati? –Karkoli se zgodi, posnamemo.
Če nas aretirajo? –Snemamo. Čudovito bo.
Se ti dopade? Kaj misliš? Dobro bo, ne?
Dobro je, daj no. –Boš ti produciral?
Ne, tega že dolgo nisem počel. Dobila bova nekoga mlajšega.
Toda jaz hočem tebe. –Zakaj? –Ker hočem.
Prav za godala, a potrebujemo klavir. S kitarami v ozadju. –Zmenjeno.
Prvi svetovni Jag-mobilni snemalni studio je pripravljen.
Prekleto genialno. Kam želite iti?
Potrebujemo glasbenike. Na smrt zdolgočasene.
Zatem gre violina in čelo. Najprej čelo, nato violina.
Ko pridemo do dela s kitaro, hočem povsem drugačno pesem.
To je Malcolm, čudežni deček. Violino igra že od petega leta.
Začel sem pri štirih. –Četrtega leta.
To pa je njegova sestra Rachel. Študira na Manhattanski glasbeni šoli.
Najboljša čelistka v razredu. –Neverjetno. –Dogovor pa je tak.
Ne morem plačati vnaprej, lahko pa vama ponudim del zaslužka.
Kako se vama zdi? –Da le ni presneti Vivaldi. –Ni.
Ne, ne, odlično je.
Zagotovo potrebujemo klavir, da zaponi kitare v ozadju.
Razumem. Všeč mi je.
Čudovito, Steve.
Zach, kaj se dogaja? –Odpoved dajem. Srečno, dekleta.
Adijo. –Se slišimo.
Ko pridemo do kitar, želim povsem drugačno skladbo.
Kot da pank sreča pop. In se zabava.
Doma je.
Dano, kaj dogaja, stari?
Troublegum, brat moj. Mojih težav je konec.
Daj mi malce ljubezni. –Tu je gangsterski paradiž.
Tebi gre zahvala.
Daj mi objem, tujka.
To je Gretta, odlična pevka in komponistka. –Še enega.
Kje si hodil? Dve leti je minilo. Ni mi všeč.
Malce sem bil na dnu. Počel to in ono.
Čakaš naslednjo potezo, predvidevaš naslednji takt.
Vem, da moraš veliko sranja dokazati.
Držiš se v ozadju, iščeš ta novi zvok.
Mi se ne zafrkavamo.
Če ni prav, potem je narobe in pot je dolga.
In močan si le toliko, kot tvoj naslednji korak.
Si čutil to? –Dobro je. Zadel si.
Kot bi me obšlo nekaj paranormalnega.
Dobro me poznaš. –Tako vesel sem, da te vidim.
Fat Jimmy, si zapisal to? –Sem. –Ker je bilo izjemno.
Daj mi roko, ljubica. Kako ti lahko pomagam, brat?
Posnel boš album zunaj. Noro. Ko bi se jaz spomnil tega.
Kaj naj jaz storim? –Potrebujem glasbenike.
Teh imam veliko. –Težava je, da jih ne moremo plačati.
Jaz jih bom. –Zakaj?
Kaj misliš zakaj? Zanj. Seveda.
Zdaj pa pridi v ta bazen. –Ne dotikaj se me. Ubila te bom.
Angležinja je. Malce zadrgnjena.
Srečno z albumom, Gretta. –Hvala.
Vse, kar vidiš tu okoli, je po njegovi zaslugi.
Tega ne bom nikoli pozabil. –Razumem. –Ne moreš.
Tak človek ima smolo nekaj let, pa ljudje pozabijo, kdo je bil
in mu ne izkazujejo zasluženega spoštovanja.
Ne poslušaj ga. Samo naklada.
Pridi sem. Adijo, Gretta. –Adijo.
Karkoli potrebuješ, prav? –Rad te imam, stari. Hvala.
Všeč mi je.
Resno? Si sploh poslušal? –Uporabili bomo. Genialno bo.
Ti si genij. –Brez bojazni. –Ne slišiš, kar jaz.
Naredil boš, da bo čudovito. Všeč mi je. –Si dobil?
Tisti otroci bodo po vsem posnetku. –Pokaži. –Le toliko, da veš.
Primi.
Ej, otročički, posluh! Pokaži mi to.
Tam snemamo pesem, pa prosim za pet minut tišine.
Ni pogojev. –Plačal vam bom. –Koliko? –Vsakemu dolar.
Duhovito. Pet dolarjev. –Pet za vse.
Dobro, vsakemu dva dolarja. –Ni pogojev.
Dobro, vsakemu pet. –In pet lizik. Za vsakega eno.
Pa še škatlo cigaret in vžigalnik.
Dal vam bom eno cigareto in škatlico vžigalic. Zmenjeno?
Ja. –Znate peti?
Ko si spal in sem se zunaj sprehajala,
glasovi so spregovorili.
Kar niso hoteli utihniti.
Znaki so bili vsepovsod.
Moje misli so podivjale.
Ves čas si imel prav.
Nekaj se mora spremeniti.
Počakaj.
Počakaj, niso zame.
Počakaj.
Ker vse se spreminja v rože.
Rože.
Zdaj smo spet na cesti,
za pesem, ki jo je vredno peti …
Prekleti poraz,
medtem ko tvoji zmagovalni zvonovi zvonijo?
Življenje se postavi na glavo
zaradi reči, ki jo kar naprej iščeš.
Ves čas si imel prav,
a jaz sem tista, ki se mora spremeniti.
Počakaj.
Počakaj, niso zame.
Počakaj.
Ker vse se spreminja v rože.
Počakaj, počakaj.
To! To je bilo to!
Ja, to bo delovalo.
Mojbog! Je to Empire State? –Ja, tisto tam.
Namestimo se tukaj. –Res je dobro.
Odlično je. –Veter je v redu?
Ni preglasen. Dobro je. Mislim, da je dobro.
Še skozi okna lahko kukamo, kar je vedno zabavno.
Greš z mano po Violet? –Če lahko. –Pridi.
Izvoli, brat moj. Zate. Najlepša hvala.
Tam je. Tisto je ona.
To je Gretta, komponistka, o kateri sem ti pravil.
Živjo. –Moja hči Violet. –Kako si?
Kdo je tisti srčkani tip v modri srajci?
Greg. Si ga opazila? –Seveda, kdo ga ne bi. Krasen je.
Ni v naši ligi. –Da ni?
Pa ni bil videti nedostopen.
Ignoriraj ga.
Kako naj me tako opazi, če me ignorira?
Ne ignorira te. Lepa si. Opazil te je. Le varno igra.
Toda moraš biti prepričana, da ti je res všeč.
Ne samo, da bi bila rada videna z njim. –Ne, všeč mi je.
Potem pa moraš najti način, da te povabi ven. –Kako?
Za začetek se lahko nehaš oblačiti kot da si lahka.
Seksi je. American Apparel. –Saj je zelo seksi.
Vendar ne prepušča kaj dosti domišljiji. Razumeš?
Najbrž.
Bi šla nakupovat? –Ja.
Ja? –Ja. –Prav.
Nakupovat gremo.
Izvoli. –Hvala.
Srečno z albumom. Zveni odlično. –Hvala.
Imaš ključe? –Ja. Imam jih.
Morala bi priti in peti za posnetek. –Ne znam peti.
Igram pa malce kitaro. –V četrtek.
Enostavno bo, morala bi priti. –Smem, oče?
Premisliti moram.
Kaj pa počneš? To ni dobro. –Kaj pa?
Ne vem, če igra dovolj dobro za posnetke.
Nočem je spraviti v zadrego. Kaj, če ne zna igrati?
Enostavno bo, pusti ji.
Ja? –Živjo, punči.
Živjo. Kje je Violet?
Violet?
Poslušaj. Misliš, da bi lahko prišla v četrtek
in igrala kitaro za eno od pesmi, ki jih snemam?
Grozna kitaristka je. –Ni slaba. –Grozna je.
Mislim, da bo dobra. Jo lahko pripelješ ob 17 h?
Kakor hočeš. –Sporočil ti bom naslov. Pridi še ti.
Daj no. –Ni pogojev.
Daj no. Samo pridi. Zabavno bo. Želim te tam.
Razmislila bom. Prav?
Morda pridem. –Hvala.
Adijo. –Hvala.
Lepo te je bilo videti danes z Violet.
Najbrž je težko, ko je ne videvaš pogosteje. –Je.
Zakaj jo potem ne?
Očitno potrebuje očeta.
Si zdaj socialna delavka? –Ne, samo pravim …
Najbrž je bilo težko oditi.
Posebej, ko vidiš, kako zelo te želi poleg.
Razdeliva račun. Se vidiva jutri zjutraj.
Jebenti. Sranje.
Dan?
Ej, oprosti. Res mi je žal.
Kaj sploh hočeš od mene? Kakšno igrico se greš?
Kaj to pomeni?
Jaz sem samo … –Kaj?
Videla sem, kako prijetna je, pa se mi smiliš, ker sta ločena.
Bedarija. Sodila si me. Misliš, da sem prekinil zvezo,
ker sem sebičen, depresivni kreten? Kar sem res.
Ne mislim tega, le da si dopustil, da ti težave stopijo na pot.
Punči, res kažeš svoja leta.
Sanja se ti ne, kaj se zgodi paru po 18 letih zakona.
Da ti čakaš nekega bedaka, ki te je prevaral, je tvoj problem.
Oprosti, prav imaš. Veliko truda in časa sem vložila v to razmerje.
Ne bom kar odšla zaradi težavice na poti.
Težavice? Odšel sem zaradi živčnega zloma,
ker je ona fukala nekega tipa in z njim načrtovala novo življenje,
medtem ko sem jaz skrbel za svojega otroka.
Nimaš pojma, o čem govoriš! Pojma nimaš!
Odide na poslovno pot v Evropo
ter spozna in se zaljubi v pevca.
Bum, tresk, strele, ognjemet. Cel paket.
Dogovorita se, da se bosta vrnila
in povedal partnerjema, nato pa živela skupaj.
Tako jaz pridem ponjo na letališče,
in ona takoj vse pove. Celo zgodbo.
Naslednji dan pripravi kovčke in poveva Violet, kaj se bo zgodilo.
In kaj se zgodi?
Vrnil se je k ženi in izklopil telefon. Ni več slišala zanj.
Preselim se v drugo spalnico, ona pa čaka klic, ki nikoli ne pride.
Takrat postanem …
Malce se mi zmeša.
Tako žal mi je.
Morda ljudje iz glasbene industrije pač niso dobri življenjski sopotniki.
Ali očetje. –Tako je videti.
Ne mislim očetov. Ti si zelo dober oče. –Seveda.
Morda le ne dober partner.
Kaj je to? –Razdelivec.
Za dvoje slušalke v en vtikač.
Pravzaprav je z mojega prvega zmenka z Miriam.
Res? Kje sta se spoznala?
Po vsem mestu sva hodila in poslušala njen CD predvajalnik.
Mislim, da cel večer nisva spregovorila več kot dve besedi.
Novoletna noč je bila, dva meseca pozneje pa sva se poročila.
Ljubko. –Kakšno glasbo imaš na svojem telefonu?
Ne dam ti dostopa do svoje zbirke.
V njej je veliko sramotnih, zelo sladkih grehov. –V moji tudi.
Glasbeni okus pove veliko o osebi. –Vem. Prav to me skrbi.
Bova naredila to? –Prav, pa dajva.
To je zares dober izbor.
Genialna je. Kajne?
Res je. Odlična!
Ne! Pozabila sem. –Kaj?
Plesati morava. –Kaj? –Plesati morava!
Ja, morava … –Kje? Plesati morava.
Po tej poti. Vem kje.
To se ti bo morda zdelo osladno,
a je ena mojih najljubših pesmi iz najljubšega filma.
Pripravljen?
Dobra je, kajne?
To imam rad pri glasbi. –Kaj?
Ena najbolj plehkih scen naenkrat dobi toliko pomena. Razumeš?
Vse te plehkosti se naenkrat spremenijo
v te čudovite, razposajene bisere.
Z glasbo.
Moram reči, z leti vsi ti biseri
postajajo vse redkejši zame.
Več vrvice kot biserov?
Ja. Preko veliko več vrvice moraš, da prideš do biserov.
Ta trenutek je biser, Gretta. –Res je nekako, kajne?
Vse to je bil biser.
Živjo, vidva!
Živjo. –Živjo, Steve.
Pridita pogledat to. Tvoj fant je pravkar dobil Music Gong.
Nemogoče. –Ne boš verjela. Nekaj je naredil z obrazom.
Najlepša hvala.
Tole me je malce presenetilo. Neverjetno je.
Dokazuje, da fant od nikoder lahko uspe v sledenju sanj.
Ta govor sem pod prho vadil vse svoje življenje.
Hvala vam.
Dobra brada, prekleti zguba.
Nisva imela teh sanj. Ne spomnim se jih. –Kako veš?
Ker ga poznam. –Morda so bile osebne.
Morda ti ni povedal zanje. –S kom sem živela zadnjih pet let?
Punči, živela si z rock zvezdo. Samo da on ni vedel.
Zdaj, ko ve, ti moram reči, da se ti ljudje poročijo s tem.
Zaljubijo se v glasbo, v luči, v potovanja, v dekleta in vse to.
Ne glede na to, kako se trudi, ne bo mogel nikoli osrečiti ženske.
Se vidimo zjutraj. –Se vidimo.
Kreten. –Zakaj je to naredil? –Ne vem, zakaj bi kdorkoli.
Povem ti, zakaj je on. Hoče kazati videz, kot da ne ve.
O, brado imam! Zaposlen sem bil in se povsem izgubil v glasbi.
Niti opazil nisem, da imam brado velikosti vratu.
Zdaj bom zvenela oguljeno. Ljubila sem ga kot trapa.
Ne zdi se mi oguljeno, pač pa kot sijajna pesem.
Res? –Zveni kot pesem, ki bi jo morala takoj napisati.
Zapiši jo, ker si v elementu. Reci, v elementu sem.
V elementu sem. –Pa ne kot tiste fine Angležinje.
Reci kot nekdo iz New Yorka. V zafukanem elementu sem.
V zafukanem elementu sem in napisala bom pesem.
Tiho zdaj. –Prav, utihnil bom.
Kličem. Dobro, to bo. Na zvočnik.
Zdravo, Dave Kohl tu.
Najbrž sem zaposlen z nečim čudovitim, zato pustite sporočilo,
na katerega vam najbrž ne bom mogel nikoli odgovoriti.
Vsi tvegamo kdaj pa kdaj
in postavimo svoja življenja na kocko.
Prekršil si vsako obljubo,
ki sva si jo dala,
jaz pa vseeno sem te ljubila.
Lep čas si izbral,
da na cedilu me pustiš.
Razumi, da sedaj žalujem,
zato ne trati mojega časa.
Ker si odvzel
vse moje upe,
jaz pa sem te ljubila enako močno.
Končno nama uspe, ti pa odideš.
Ves čas mavrice si lovil.
Nato si me preklinjal,
ko nihče ni ostal, da bi ga krivil.
Jaz pa sem te ljubila enako močno.
Prekršil si
vsako zafukano pravilo.
Jaz pa sem te ljubila kot trapa.
Še enkrat?
Hej!
Vsi, to je Miriam.
To je Gretta. Moja hči Violet. –Me veseli.
Miriam, hvala.
Ni previsoko, kajne? –Ne za bas.
Nihče ne bi smel igrati basa, razen če je tako visok.
Naj ti nastavim ojačevalec?
Ne, ne. Počakajte.
Rachel, na vrhu vstopi nekoliko bolj zmerno.
Fat Jimmy, kako gre, stari? –Kar dobro.
Policija te ne bo ujela tu. Naj slišimo ta bas. –Velja.
Čakaj malo. Ti igraš bas? –Ti si razglašena.
Na spletu sem prebrala, da si včasih igral bas.
Ker imamo tudi Violet na kitari, bi to moral biti družinski posel.
Producent sem, ker ne igram. –Pa igraš. Moraš.
Moraš! –Prav, prav.
Vskoči, kadarkoli želiš. Lahko čakaš. Preprosto naj bo.
Odlična boš. –Ne vem, če bom igrala.
Če se ti zahoče, kar vskoči. Prav? Karkoli je prav.
Ni ti treba ničesar dokazovati. Vsi so resni glasbeniki.
Lahko pet minut odmora?
Dobro, pet minut odmora. Pet, ne deset.
Živjo. V New Yorku sem.
Dobil sem tvoje pojoče sporočilo. Moram te videti. Prosim, pokliči me.
Morda me ni treba ubiti tako nežno.
Se pretvarjati, da me tolažiš, ko pa me ne boš.
Cukrček, ni ti treba biti tako sladek.
Vem, s kom se boš dobil.
Ne reci, da ne vem.
Morda ne bom dovolila, da me spomin nate preganja.
Hodila bom v spanju s samoto.
Če me pelješ domov,
mi povej, če sem spet na svojem.
Da boš vrnil posojeno srce.
Samo povej mi, če se želiš vrniti domov.
Povej mi, če želiš domov. –Ker nisem prepričana.
Povej mi, če sem spet na svojem.
Da boš vrnil posojeno srce.
Povej mi, če želiš domov.
Če me pelješ domov,
mi povej, če sem spet na svojem.
Da boš vrnil posojeno srce.
Povej mi, če želiš iti, želiš iti.
Ker nisem prepričana, kako se vrniti tja.
In ne morem prenesti, ko tebe ni tam.
Če me pelješ domov,
mi povej, če sem spet na svojem.
Da boš vrnil posojeno srce.
Le povej mi, če želiš domov.
Ker nisem prepričana …
Izklopite to prekleto glasbo! –Samo še tri minute!
Poklical bom policijo! –Ne boš!
Mojbog, Violet!
Zdaj pa policija! Pridite, gremo.
Živjo. –Čestitke.
Hvala. Nazdraviti bi morala.
Na tvoj album? –Na najin album.
Res?
Ne bodi preveč navdušena. Le poskušam nehati.
Naj nazdraviva s tem?
Prekleto, kako lahko ljudje to pijejo?
Šli se bomo igro, prav?
Predvajal bom skladbo, na katero ni mogoče ne plesati.
Izzivam vas, da ne plešete na to skladbo.
Ta je dobra.
Veste, da želite!
Veste, da si želite. Kje so torej gibi?
Vem, da si želite. Želite si.
Tukaj je!
Se vidimo.
Odpeljal ju bom domov. –Lepo. Lahko noč.
Adijo. –Hvala za vse.
Ne, hvala tebi za vse. Se vidiva. Adijo.
Se vidimo. –Lahko noč, Gretta.
Čudovito bo.
Prav, kreten, dobiva se.
Kako je bilo na turneji? –Čudovito, utrujajoče, zahtevno.
Inspiracijsko. –Si se našel?
Ne vem. –Vsekakor si našel brado. Poglej to reč.
Ja, močna je. –Velika. –Ja.
Je šla Mim s teboj na turnejo? –Takoj želiš o tem?
Ja, sta bila najsrečnejši par na svetu, ali pa si prekinil
po mesecu, ona pa se je vrnila z avtobusom v New York?
Pravzaprav z vlakom.
Oprosti. Psica sem bila. –Ne, upravičena si do tega.
Kaj si ti kaj počela?
Počakaj.
Počakaj, niso zame.
To je čudovito, Gretta.
Res? –Povsem.
Zvočni ambient in mesto.
Bo brez dodatnih predelav? –To je vse, kar slišiš.
Bog, odlično je. Ti ponujajo dogovor?
Ne vem. Predvajati ga mora partnerju. Bomo videli.
Ne morem verjeti, kaj je naredil iz tvojih pesmi. –Neverjeten je.
Moral bi ga dobiti za svoj album. –Ne, prepozno je.
V Los Angelesu smo ga končali, snemali pa v studiih med potjo.
Kakšen je naslov? –On the Road.
Nekako kot Kerouac. –Ja, nekako.
Pravzaprav je grozen naslov za album.
Ne, mislim … Deloval je pri njem.
Ne, slab je. Vem, da se tudi tebi zdi tako.
Ne, jaz … Saj veš. –Bi ga šla rada poslušat?
Prav rada bi ga slišala.
Pa smo vsi le izgubljene zvezde,
ki poskušajo osvetliti temo?
Zazdelo se mi je, da te vidim tam zunaj jokati.
Zazdelo se mi je, da si poklicala moje ime.
Zazdelo se mi je, da te slišim tam zunaj jokati.
Povsem enako.
No, kako se ti zdi? –Še enkrat moram poslušati.
Ne, želim tvoj neposredni odziv.
Neposreden odziv? Prav.
Mislim, da si izgubil pesmi v produkciji.
Recimo Izgubljene zvezde.
Napisala sem jo kot balado, pa zveni kot pop za mase.
Želel sem jo spremeniti v hit. –Zakaj? –Kakšno vprašanje je to?
Ti si komponistka in dobiš zasluge. To bo pomembno zate.
Pa ne bi smel izpustiti pesmi.
Kočljivo je. Moral bi narediti remiks.
Toda vsem je všeč. Neverjetna je. Morala bi videti odziv v živo.
Energija se spremeni.
Zakaj te skrbi, kaj drugi mislijo? To je najina pesem.
Je. Mar ni smisel ravno to? Da deliš glasbo z drugimi.
Pa ne te pesmi, Dave. –Prav, kdo naj naredi remiks?
Morda bi ga Mim morala. –Resno? Sploh ne gre za album.
Misliš?
Postala sva kot tisti glasbeni pari. Prepirava se o albumih.
Hecno je, da bi zabrisal celega v ocean,
če bi lahko nadaljevala pogovor. Takih debat si želim.
Če bi s čimerkoli lahko izničil tisto, kar sem naredil …
Le povej mi, kako. Pomagaj mi.
Bi ga res?
Vrgel v ocean?
Bi hotela, da to naredim?
Ne.
Ne, samo mislim …
Vse se je spremenilo. Malce težko se privajam.
Vem. Povsem razumljivo.
A bova skupaj morala najti pot iz tega.
Kdaj si to spoznal? –Ko si mi pela na glasovni pošti.
Spoznal sem, da nihče pri zdravi pameti ne bi storil česa takega.
In to me je pokončalo. Sesulo me je.
Povsem si me osvojila.
Nisem te hotela osvojiti, pač sem ti rekla, da odjebi.
Zdaj pa si se vrnil in … Odprl vse znova.
Pravzaprav mislim, da moram iti. Vzemi to.
Šla bom, ker je vsega malce preveč.
Razumem te. Vzemi si čas. Ne grem nikamor.
Boš ostal na klopci? –Ja, živel bom na tej klopci.
Pridi v Gramercy. V soboto. Prosim.
Poslušaj pesem.
Želim, da vidiš, kako se vsi zaljubljajo v tvojo stvaritev.
Prosim, ne izvajaj je tako.
Dobro.
Poglej si to. Vizija čiste elegance. To je moja hči.
Ni mogoče. Je to to? –Ja.
Tukaj si ti. –Ja. –Odlična si videti. Krasna.
Lahko pokažem prijateljem? –Temu služi, srček.
Smešno. –Zakaj je smešno?
Nisem imel pojma, da si tako nadarjena. Nisem vedel.
Prava kitaristka si. Zelo nadarjena. Resno.
Naj zdaj ustanovim skupino? –Ja, ustanoviva skupino.
Zakaj pa ne? Jaz bom snemal in produciral.
Všeč mi je ta zamisel. –Mar res? –Ja.
Zdaj si ves motiviran?
Družinski posel je. Kot Jackson Five bomo.
Trije Mulligani. –Greš noter?
Ne, k Saulu grem, da vidim, če lahko dobimo dogovor.
Srečno. Sporoči, kako je šlo.
Rad te imam.
Vem, da me imaš.
Daj no. Ja. Tako srčkano.
Adijo.
Hvala vsem, ker ste prišli.
To je krasno. Odličen album imaš.
Zgrešil sem prvič, pa se ne bo ponovilo.
Lepo, da vam je všeč.
Govoril sem z nekaj ljudmi v Los Angelesu.
Mislim, da bi lahko dali prvo skladbo v film.
Tudi nekaj pilotskih serij je.
Ne zanimajo naju te zadeve. Kaj pa vaju zanima? Zakaj sta tu?
Dan potrebuje nazaj svojo službo.
Seveda. Vzemi mojo pisarno. Meni je vseeno.
Najbrž bi rada vedela, kako to deluje.
Objavimo album in ga prodajamo za …
Recimo, da album stane 10 dolarjev, umetnik dobi dolar.
Enako je v založništvu. Dolar na knjigo.
Mene zanima konkretno ta. Pretehtati moram.
Album nima stroškov, ker smo ga posneli sami.
Brez distribucije, ker ne gre v trgovine. Online bo.
Reklama pa je od ust do ust. Mislim, da me zanima,
za kaj vi dobite devet od mojih desetih dolarjev?
Gretta, zelo pametna mlada dama si in odločna umetnica.
Tu imaš odličen projekt.
S pravo ekipo, ki bi te vodila v pravo smer,
in morda nekaj miksi, bi lahko imela uspešnico in dolgo kariero.
A to je v končni fazi odvisno od tebe.
Res si jih zabila. –Vem.
Ko dejansko nisi tako zainteresiran, zmagaš.
Ja, to pri meni nikoli ne deluje kaj prida.
Meni se zdi, da se je kar dobro izšlo.
Dobila boš pogodbo. Morda ne brez kompromisa.
Nikoli. –Seveda.
Morali bi posneti več teh. –Kaj misliš?
Lahko bi naredili Evropsko serijo. –Všeč mi je.
Pariški Trakovi. Praško Snemanje. –Berlinski Posnetki.
Potovati po Evropi z vlakom. –S celo skupino.
Rachel, Malcolm, Steve.
Torej …
Dobro. Najbrž se vidiva kmalu.
Hvala ti.
Pridi na koncert. Na seznamu si. Prosim. Dave.
Večer z Daveom Kohlom
Najlepša hvala.
Hvala. Menjava kitare.
Naslednjo pesem mi je pravzaprav podarila
osupljiva komponistka, in še bolj osupljiva ženska.
Zato je posebna pesem. Izvedli bomo njeno različico.
Če je tukaj, nisem prepričan o tem, jo vabim, da se nam pridruži.
Tam je kitara, če si tukaj. Prosim, pridruži se nam.
Ta pesem je res posebna zame. Oglej si svojo vizijo te pesmi.
Prosim, ne vidi v meni
zgolj fanta ujetega v sanje in domišljijo.
Prosim, vidi me
posegati po nekom, ki ga lahko vidim.
Primi me za roko
in poglejva, kje se jutri zbudiva.
Najboljši načrti so včasih samo za eno noč.
Naj bom preklet, Kupido zahteva svoje puščice.
Opijva se v najinih solzah.
Bog, povej nam razlog,
zakaj mladost se trati na mladih.
Sezona lova je in ovčke so na begu.
Iščejo pomen.
Pa smo vsi le izgubljene zvezde,
ki poskušajo osvetliti temo?
Kdo smo mi?
Le drobec prahu v galaksiji?
Kdo sem jaz?
Ko se strahovi spremenijo v resničnost,
ne dovoli, da ti najini najlepši spomini prinesejo žalost.
Včeraj sem videl leva poljubiti srnjačka.
Obrni stran, morda odkrijeva povsem nov konec.
Kjer midva pleševa v najinih solzah.
Bog, povej nam razlog,
zakaj mladost se trati na mladih.
Sezona lova je in ovčke so na begu.
Iščejo pomen.
Pa smo vsi le izgubljene zvezde,
ki poskušajo osvetliti temo?
Zazdelo se mi je, da te vidim tam zunaj jokati.
Zazdelo se mi je, da si poklicala moje ime.
Zazdelo se mi je, da te slišim tam zunaj jokati.
Povsem enako.
Bog, povej nam razlog,
zakaj mladost se trati na mladih.
Sezona lova je in ta ovčka je na begu.
Išče pomen.
Pa smo vsi le izgubljene zvezde,
ki poskušajo osvetliti temo?
Zazdelo se mi je, da te vidim tam zunaj jokati.
In zazdelo se mi je, da kličeš moje ime.
In zazdelo se mi je, da sem te slišal tam jokati.
Pa smo vsi le izgubljene zvezde,
ki poskušajo osvetliti temo?
Pa smo vsi le izgubljene zvezde,
ki poskušajo osvetliti temo?
Za mojega brata Jima.
Živjo. –Živjo.
Kam greš?
Domov.
Kaj te tare?
Nočem, da tvoja založba izda moj album.
Prav. –Je res prav?
Mislila sem, da boš jezen. –Ne, tvoj album je.
Kaj želiš z njim?
Tukaj je. Cel album za dolar. Dolar za knjigo.
Cela reč. Ko gre ven, je konec.
Res želiš to narediti? –Ja. –Kaj pa za dva dolarja?
Pravi kapitalist. Dolar je pošteno. Nato pa razdelimo med vse.
Malcolma in Rachel in vse. Dajmo!
Ko potrdim, je konec. Napovedujem vojno svoji industriji.
To je bilo razburljivo. Kaj počneš?
Kličem okrepitve.
Poglej to. Troublegum tvita album.
Koliko sledilcev ima? –Menda ves svet.
Menda mu sledi skoraj vsako živo bitje.
G. Mulligan.
Dobro jutro.
Novice s spleta za vas.
Sranje. –Nisi vedel za to? –Ne.
Koliko jih je prodala? –Deset tisoč. Danes.
Troublegum je tvital o tem. –Najbrž mu je bila všeč.
Taki so umetniki …
Nisi vedel za to? –Ne, je pa nekam hecno.
Je res? –Dokaj, stari.
Res jih znaš izbrati. –Resnično je dobro.
Res je. Epsko. Pospravi svoje reči.
Se vidiva.
Prevod in priredba: Lorem Ipsum
Tehnična obdelava BLiNK