Aceasta e insula Tontului...
secretul cel mai bine păstrat din această parte, ei bine, de oriunde.
N-arată cine știe ce, dar mormanul ăsta umed de pietre
ascunde nu puține surprize.
Viața de aici este formidabilă, dar nu și pentru cei slabi de înger.
În timp ce multora le place să sculpteze în lemn sau să coasă pe etamină,
noi, cei de pe insulă, preferăm
să facem ceea ce ne place să numim
curse cu dragoni!
Scuze, Picior-de-Pește! Voiai asta?
Rât-mucos, era a mea!
Poftim, scumpete!
Ți-am zis că arăți minunat azi?
Să știi că da.
Hai, Vomi! Începe să pută pe aici.
Nu. Încă te urăște.
Hai s-o zbughim de-aici, Râghi!
Bine!
Da!
Nouă pentru gemeni,
Astrid e în urmă cu doar trei,
Picior-de-Pește și Rât-mucos în coadă,
iar Sughiț
nu se vede pe nicăieri.
L-ai pus pe fugă cu vorbele tale pompoase, nu-i așa, Stoic?
Unde te duci, Picior-de-Pește?
Acum o să câștige ei.
E prințesa mea. Dorința ei e poruncă pentru mine.
Cap-de-piatră? N-a încercat să te îngroape de viu?
Doar pentru câteva ore.
Dragonii reprezentau o problemă prin părțile astea,
dar asta cu cinci ani în urmă.
Acum s-au mutat cu toții aici. Ći de ce nu?
Avem grajduri pe măsură,
stații de alimentare de tip bufet suedez,
o spălătorie de dragoni cu servicii complete
și un sistem antiincendiu de top, pot să vă garantez.
A venit momentul, Mâncăule.
S-a făcut. Ultima tură!
Oaia neagră! Hai, Coadă-spin!
Mai avem o șansă să câștigăm!
- Hai, Vomi! - Pe șei!
Dă-i bice, Chiftea!
Să mergem! Să mergem!
E momentul tău acum.
Zbor plăcut!
Sus, sus!
- Nu! - Da!
Bravo, Chiftea!
Poftim, scumpete. A mea valorează zece puncte.
Da! Oaia neagră!
Vă bateți pentru Cap-de-piatră?
Câștig eu!
Câștigăm împreună!
Nu!
Nu mă mai poate opri nimeni acum!
Cu excepția mea. Suntem legați, deșteato.
- Nu mai încerca să-mi furi gloria! - Hei!
Dă-i gata, Astrid!
- E gloria mea! - Strici totul, ca de obicei!
Fără oaie, nu-i nici glorie!
Te-am prins!
Astrid!
Frumos jucat!
Aia e viitoarea mea noră!
Scuze!
Coadă-spin!
13! Câștigă Astrid!
Da, insula asta e oarecum un loc perfect.
Am fost răsplătit pentru truda mea.
Ceea ce nu-i rău deloc,
pentru că, de când vikingii călăresc dragonii,
lumea și-a lărgit orizonturile.
Da!
Ce zici, amice?
Mai încercăm o dată?
Știrbule! Nu pățim nimic.
Gata?
Da!
E uimitor!
Nu mai e uimitor!
Știrbule!
Nu!
A apărut din senin.
Trebuie să mai exersăm planarea ta solo, amice.
Cu coada aia atașată
faci niște manevre de salvare cam stângace, înțelegi?
Am mai găsit una.
Ce e? Vrei să-ți cer scuze?
De-aia ai pus botic, bebeluș bosumflat?
Ia să vezi ce-ți fac!
Simți acum?
Vezi cât de tare mă mustră conștiința?
Hai, hai!
Doar n-o să te pui cu un șchiop...
Ai dreptate! Ai dreptate! Ai câștigat.
E la pământ. Și e urât.
Dragonii și vikingii sunt iar dușmani,
prinși în luptă strânsă...
Știi că nu iese la spălat.
Cum să-i spunem?
Bine, "Subsuoară râioasă".
Ce zici, amice?
Crezi că găsim vreun Hăcuitor prin pădurea aia?
Una sau două Morți Șoptite între stâncile alea?
Cine știe? Poate mai dăm de urma vreunei Furii a Nopții.
N-ar fi extraordinar?
Ce facem? Mergem mai departe?
Ziua bună, domniță!
Unde ai fost?
Bună!
Am fost să câștig curse, unde să fiu?
Întrebarea e...
Unde ai fost tu?
L-am evitat pe tata.
Nu-mi spune. Ce s-a mai întâmplat acum?
O să-ți placă.
Mă trezesc. E soare afară.
Terorile teribile cântă pe acoperiș.
Cobor alene la micul dejun,
gândindu-mă ce bine merg lucrurile pe lume, când aud:
"Fiule, trebuie să discutăm."
"Nu acum, tată. De-abia mi-a început ziua de lenevie."
În primul rând, nu vorbesc așa.
Pe cine imiți?
Și, în al doilea rând, de ce dai așa din umeri?
E foarte măgulitor, n-am ce spune.
Cum spuneam, îmi zice:
"Ești orgoliul insulei Tontului, fiule, și sunt foarte mândru de tine."
"Mersi, tată.
"Și eu sunt impresionat de calitățile mele."
Când am dat eu așa din mâini?
Uite acum!
Bine, nu te mai mișca.
E o chestie serioasă.
"Ai crescut
"și, cum niciun șef nu și-ar putea dori un succesor mai bun,
- "am luat hotărârea..." - Să te facă șef!
Doamne! Sughiț, e nemaipomenit!
Îmi uzezi rola cu arcuri. Are o calibrare sensibilă.
Da,
deci, așa stă treaba.
Ce i-ai spus?
Nimic. Când s-a întors, dispărusem deja.
E o mare răspundere.
Va trebui să mai aștepți cu harta
și va trebui să zbor eu cu Știrbul, căci vei fi ocupat, dar...
Nu e de mine, Astrid.
El se pricepe la discursuri, știe să facă planuri, să conducă satul.
Nu cred că ai înțeles bine.
E vorba să fii "șef". E o onoare!
Eu aș fi încântată.
Eu nu sunt ca tine.
Tu știi exact cine ești.
Ai știut dintotdeauna.
Eu încă nu mi-am dat seama.
Știu că nu semăn cu tata
și nu am cunoscut-o pe mama,
așadar, cine sunt eu?
N-o să găsești acolo ceea ce cauți, Sughiț.
Ci aici.
Poate nu reușești încă să deslușești.
Poate.
Dar, auzi,
chiar e ceva acolo.
Sughiț...
Stai pe-aproape!
Ce s-a întâmplat aici?
Bine, ușurel, amice.
Sughiț!
Foc!
Atenție, Astrid!
Sughiț!
Atenție la coadă!
Legați-i picioarele!
E ceea ce cred eu?
Opriți-vă!
Coadă-spin!
Ce faceți?
V-ați întors?
Să fac în izmene
de nu-i o Furie a Nopții!
Credeam că au dispărut definitiv.
Se pare că s-a întors roata norocului, flăcăi.
Nu cred că Drago are așa ceva
în armata de dragoni.
Armată de dragoni?
Ascultă, nu vrem necazuri.
Ar fi trebuit să vă gândiți la asta înainte să ne furați toți dragonii
și să ne faceți praf fortăreața!
Despre ce vorbești?
Crezi că am făcut-o noi?
Și-așa prindem cu greu dragonii în capcană. Ne lipseau călăreții filantropi de dragoni
care se furișează să-i elibereze.
Care filantropi?
Mai sunt și alți călăreți de dragoni?
În afară de prietenul tău hoț de azi-noapte? Spune-mi tu.
Oi avea tu un dragon care scuipă gheață,
dar noi încă nu ne-am făcut norma.
Cum ne justificăm în fața lui Drago Sparbum?
Drago Spar-cum? Are logică ce spui?
Așteaptă o nouă încărcătură de dragoni pentru armata sa, până mâine.
Și Drago nu prea agreează scuzele.
Uite cu ce m-am ales
ultima oară, când m-am dus cu mâna goală.
A promis că va fi mai puțin înțelegător pe viitor.
Ascultă, nu știm nimic despre hoțul de dragoni,
despre dragoni care scuipă gheață
sau despre șeful tău țicnit și armata lui de dragoni, da?
Dă-ne dragonul înapoi și plecăm,
persoană ciudată și dușmănoasă, pe care n-am întâlnit-o niciodată.
Unde-mi sunt bunele maniere?
Sunt Eret,
fiul lui Eret.
Cel mai bun vânător de dragoni în viață.
La urma urmelor,
nu oricine poate să prindă o Furie a Nopții.
Iar el e Știrbul. A zis că plecăm. Acum.
Așa zic toți.
Pe ei, flăcăi!
Coadă-spin! Hai!
Fugi!
N-o să rămâneți cu dragonii ăia,
mă auziți?
Drago vine să-i prindă pe toți!
Hai, Chiftea!
- Salut, Stoic! - Salut! Ce mai faceți? Ce zi frumoasă!
Salut, Rât-veninos. Frumoasă cursă!
Scuze, d-nă Ack.
Știi ceva de el?
Cred că a trecut deja de marginea lumii.
Ești sigur că vrei ca puștiul să conducă satul?
Poți să-i cedezi locul mai târziu.
E pregătit. O să vezi.
Uite-l!
Mândria insulei Tontului!
Care s-a hotărât, în sfârșit, să vină la treabă. Ura!
Scuze. Am fost reținut.
Tată, putem vorbi puțin?
Te roade să-mi spui ceva?
Nu chestia care crezi tu că mă roade, dar da.
Bun băiat! Lecția numărul unu.
Prima datorie a unui șef e față de oamenii săi, așa că... 41?
- Putem discuta între patru ochi? - Patruzeci și...
Eu sunt! E rândul meu!
Am putea discuta...
Scuzați-mă, am stat toată ziua la coadă.
Bine. Aș vrea o șa înaltă,
cu multe țepușe, și un compartiment mare pentru depozitare.
Cum să nu. Veți primi, d-le.
Tată, e o chestie mai importantă decât construirea șeilor.
Lecția doi. Nicio sarcină nu e neînsemnată când e vorba de servirea poporului.
- Scuză-ne, Arțăgosule! - Tată, n-am putea vorbi...
Arțăgosule!
Iar ai lăsat focul din forjă să se stingă!
Gata, Arțăgosule! Te trimit la adopție.
Așa. Hai! Pune mâna la treabă.
Serios, trebuie să-ți spun despre acest tărâm nou
pe care l-am descoperit.
- Încă unul? - Sunt și alți dragoni?
N-am stat prea mult ca să aflăm.
Tipii nu erau prea prietenoși.
Nu mai spune? Furia Nopții și Năpârcă Mortală nu i-au înveselit?
Nu, de data asta a fost altfel.
Nu genul de zarvă scapă-cine-poate, care a început să-mi placă.
Tipii erau vânători.
Vânători de dragoni.
Să le fi văzut fortăreața!
Făcută țăndări și congelată în țepușe uriașe de gheață. Era ciudat!
N-am mai văzut așa ceva.
Cel mai grav a fost că au dat vina pe noi.
O s-o încurcați rău de tot într-o bună zi!
Nu le place tuturor acest stil de viață.
Are dreptate Mâncăul, fiule.
Mai bine ni-l păstrăm pe al nostru.
Și apoi, vei avea lucruri mai importante de făcut.
După ce vom face marele anunț!
Construiesc o armată de dragoni.
Sau cel puțin tipul pentru care lucrează.
Drago Sparge Pumn sau cam așa ceva.
Îi însângerez pumnul cu fața mea dacă încearcă să-mi ia dragonul!
Sau pe al meu!
Ce toantă ești!
O toantă frumoasă.
Da.
Sparbum? Drago Sparbum?
Da. Stai puțin!
Îl cunoști?
Legați toți dragonii!
Poftim? De ce?
Zăvorâți porțile!
- Coborâți ușile antifurtună! - Stai! Ce se întâmplă?
Haide!
Ați auzit porunca! Zăvorâți porțile!
Niciun dragon și niciun viking nu pleacă de pe insulă până nu spun eu!
Fiindcă unul pe care-l cunoșteai tu agită apele
pe un tărâm îndepărtat?
Fiindcă Drago Sparbum e un om nebun,
fără conștiință și nemilos.
Dacă și-a construit o armată de dragoni, zeii să ne apere.
Duceți-i în țarcuri! Repede!
Atunci, hai să ne ducem acolo!
Îi urmărim pe vânători până la Drago și încercăm să-i băgăm mințile în cap.
Nu. Fortificăm insula.
E datoria noastră să păstrăm pacea!
S-a zis cu pacea, Sughiț. Trebuie să te pregătesc de război.
Război?
Tată, dacă Drago vrea să vină după dragonii noștri,
nu putem să stăm și să-l așteptăm.
Hai să-l găsim și să-l facem să se răzgândească!
Unele minții nu pot fi făcute să se răzgândească.
Trebuie să-ți faci griji pentru insula ta.
Un conducător își protejează poporul.
Ferecați grajdurile! Puneți zăvorul la staule!
- Sughiț, nu! - Trebuie.
Pe aici!
Repede!
Sughiț!
Hai!
Sughiț!
Fiți cu ochii în patru, flăcăi!
Cu vântul ăsta, ajungem la Drago până în zori,
așa că ar fi bine să umplem rapid nava cu dragoni!
Prindem tot ce ne pică în mână.
- Eret? - Nu și dacă vrem să nu ne pierdem...
Capul! La pupa babord!
Aruncați plasele, flăcăi! Trageți-i în jos!
Nu-mi mai scăpați de data asta.
Foc!
Reîncărcați!
Reîncărcare! Atenție!
Și eu care mă temeam
că o să ne întoarcem cu mâinile goale.
Nu. E ziua ta norocoasă. Ne predăm.
Te alegi cu o Furie a Nopții, o Năpârcă Mortală
și doi dintre cei mai buni călăreți de dragoni
la vest de Luk Tuk.
Șeful ar trebui să fie mulțumit, nu?
Scuzați!
Ce faci?
Știrbule, rămâi acolo!
Dragonilor nu le plac locurile înghesuite, așa că o să rămână cu voi.
N-o să vă facă probleme.
Dacă nu faceți asta...
Nava-i de lemn, oceanu-i mare. Cum stai cu înotul?
Nu prea bine.
Era să uit. Nu puteți să lăsați prizonierii înarmați.
Ăsta e planul tău?
Exact ce-i trebuie oricărui vânător de dragoni!
Un capăt unge lama cu salivă de Coșmar Monstruos,
celălalt capăt împroașcă un gaz de Spate-Zimțat Hidos.
Ajunge o scânteie și...
Uite ce se întâmplă!
După ce încep să te considere de-ai lor,
până și cei mai îndărătnici dragoni pot fi dresați.
Nu-i așa, amice?
Dă-o încoace!
Încerci să ne duci de nas?
- Nu. Vrem să ne întâlnim cu Drago. - De ce?
Am de gând să-l fac să se răzgândească în privința dragonilor.
Poate fi extrem de convingător.
După ce le câștigi devotamentul,
dragonii fac orice pentru tine.
N-o să ne faci să ne răzgândim.
Pot să te fac pe tine.
Aici. Acum.
Îmi dai voie?
Călăreți de dragoni?
Dă-mi drumul!
Rât-mucos, ce faci?
Vezi ce bine știu să apăr și să execut?
Ce-i cu plasele alea?
Atenție! Era...
Cât pe ce!
Măiculiță!
Place mie.
Ia-mă!
Nu trage!
Ce căutați aici?
Am venit să te salvăm!
N-am nevoie să fiu salvat!
Ajunge!
Cred că ai greșit vasul!
Eu sunt Eret, fiul lui Eret.
Luați chestia asta de pe mine!
Altcineva?
Mă gândeam eu.
Tu, în șa! Plecăm acasă.
Nu.
Dintre toate nesăbuințele...
Încerc să apăr dragonii și să împiedic un război!
De ce numești asta nesăbuință?
Pentru că vrea război, fiule!
Cu mulți ani în urmă, ne-am adunat mai multe căpetenii
ca să vorbim despre urgia dragonilor care ne năpăstuise.
În mijlocul nostru a venit un străin de pe un tărâm necunoscut,
plin de cicatrici și cu o mantie din piele de dragon.
Nu purta arme
și vorbea încet, spunând că el,
Drago Sparbum, era un om din popor,
devotat eliberării oamenilor de sub tirania dragonilor.
Pretindea că numai el îi poate controla pe dragoni
și că doar el ne putea proteja,
dacă ne închinam lui
și îl urmam.
- Ce prost! - Bună gluma!
Da, și noi am râs.
Până când s-a înfășurat în mantia și a strigat:
"Atunci o să vedeți ce bine vă merge fără mine!"
Acoperișul a luat foc într-o clipă
și au început să coboare de sus dragoni armați,
care au ars locul din temelii.
Numai eu am scăpat cu viață.
Cu oamenii care ucid fără motiv nu se poate discuta în mod chibzuit.
- Tot ce se poate. - Sughiț!
Dar eu tot o să încerc.
La asta mă pricep.
Dacă aș putea să te fac pe tine să te răzgândești,
o să pot să-l fac și pe el.
Hai!
- Să mergem! - Nu!
Du-i pe ceilalți înapoi acasă.
Mi-ajunge un răzvrătit pe ziua de azi!
Frumos.
Cap-de-piatră!
Bine!
Stai liniștit, amice!
N-o să permit nimănui să-ți facă rău.
Promit.
Hai, tată!
Chiar așa?
Bine.
Fără mișcări bruște.
Stai așa!
Știrbule!
Hei! Mi-ai lăsat dragonul în urmă!
Nu știe să zboare singur! O să se înece!
Hei!
Trebuie să ne întoarcem după dragonul meu!
Cine ești?
Hoțul de dragoni?
Drago Sparbum?
Măcar înțelegi ce-ți spun?
Știrbule! Gata, gata.
Și eu mă bucur să te văd, amice.
Eram foarte îngrijorat.
Sughiț?
Să fie oare posibil?
După atâția ani?
Cum e posibil?
Ne cunoaștem?
Nu, erai bebeluș.
Dar o mamă nu uită niciodată.
Vino!
Încăpățânat! Exact ca maică-sa!
Nici ea nu reușea să stea locului.
Are 20 de ani.
Și e viking. Cea mai proastă combinație.
Când mă gândesc ce încăpățânat și nesăbuit erai și tu pe vremuri...
Dacă mă gândesc bine, nu te-ai schimbat nici acum.
Știi cum e. N-o să se dea bătut, Mâncăule.
Și dacă Sughiț îl găsește pe Drago înainte să-l găsim noi pe el...
Sughiț n-are ce să pățească
atâta timp cât e cu Furia Nopții. E o Furie a Nopții!
Găsește-i, Sfarmă-Țeastă!
Găsește-i!
Stai puțin! O clipă!
- Pe aici! - Întoarce-te!
Vino!
Nu poți să-mi spui așa ceva și să fugi!
Ești mama mea? Ce...
Îți dai seama cât de aiurea sună?
Vino repede!
Am o grămadă de întrebări!
Unde ai fost până acum?
Ce ai făcut?
Au zis că ai murit!
Toți cred că te-a mâncat un...
Aici ai fost în ultimii 20 de ani?
I-ai salvat.
Incredibil.
Nu ești supărat?
Poftim? Nu. Nu știu...
Nu prea știu ce să zic, sincer să fiu.
Nu afli în fiecare zi
că mama ta e o apărătoare țicnită și sălbatică a dragonilor.
Cel puțin nu sunt plictisitoare, nu?
Bănuiesc că n-aș putea spune acest lucru.
Îți place?
N-am cuvinte.
Pot să...
Ce frumos e!
Incredibil!
S-ar putea să fie ultimul supraviețuitor al speciei sale.
Uite! Sunteți de-o seamă.
- Mamă! - De-aia vă înțelegeți așa de bine.
Are dinți retractili!
- Cum ai reușit să-l... - L-am găsit în pădure.
Fusese rănit și doborât.
Acest Colț-Șiret și-a pierdut piciorul într-o capcană de fier a lui Drago Sparbum.
Acestui Ropot i-a fost retezată aripa în plasele tăioase.
Iar bietul Grohăitor
și-a pierdut vederea într-o capcană...
apoi l-au lăsat să moară singur și înfricoșat.
Ce-a pățit aici?
Tot Drago și vânătorii săi au făcut-o?
Păi...
Nebunia e
că eu sunt cel care l-a doborât.
Dar nu-i nimic.
Mi-a plătit-o!
Nu-i așa, amice?
Nu puteai să mă salvezi cu totul, nu?
Ai vrut să fim chit.
Așa că am un picior de lemn!
Ce-a zis tatăl tău de prietenul tău, Furia Nopții?
La început, nu i-a picat prea bine.
Apoi a început să-și schimbe părerea.
Ca și ceilalți.
Până la urmă, toți cei de-acasă și-au luat câte un dragon.
- Măcar de-ar fi așa... - Serios.
Crede-mă că am încercat și eu,
dar oamenii nu sunt în stare să se schimbe, Sughiț.
Unii sunt născuți altfel.
Înălțați torțele!
Insula Tontului era un tărâm pe care ucideai sau erai ucis,
dar eu credeam că pacea era posibilă.
Oprește-te! O să înrăutățești situația!
Era o părere foarte puțin agreată.
Sughiț!
Apoi, într-o noapte, a intrat un dragon la noi în casă
și te-a găsit în pătuț.
Am fugit să te apăr,
dar ceea ce am văzut
îmi confirma propriile credințe.
Nu era o bestie feroce,
ci o făptură blândă, inteligentă,
al cărei suflet
se reflecta în al meu.
Valka, fugi!
Nu! N-o face!
Rezistă!
Nu! Stoic!
Valka!
Stoic!
Valka.
Tu și tatăl tău era să muriți în acea noapte,
doar fiindcă eu n-am putut ucide un dragon.
E o trăsătură de familie.
M-a durut sufletul să stau departe de voi,
dar mi s-a părut mult mai sigur așa.
Cum ai supraviețuit?
Spaima norilor n-a avut niciun moment intenția să mă omoare.
O fi crezut că locul meu e aici.
În căminul marii Bestii albe.
Speciile alfa.
Una dintre puținele care mai există.
Orice cuib își are regina,
dar ăsta e regele tuturor dragonilor.
Cu respirația sa de gheață, acest uriaș grațios ne-a construit un cuib.
Un rai sigur pentru dragonii de pretutindeni.
Stai puțin, el e scuipătorul de gheață?
El e răspunzător de toate distrugerile?
Ne apără.
Trăim cu toții în grija și sub comanda lui.
Toți, cu excepția copiilor, firește,
care nu ascultă de nimeni!
Trăiesc alături de ei
de 20 de ani, Sughiț,
și le-am descoperit secretele.
- Te place. - Mamă!
Cred că ți-e foame.
- Da, aș mânca ceva. - Bine. E ora mesei.
Nu-mi place situația.
Ar fi trebuit să-l găsească pe Sughiț.
Nici mie nu-mi place. Eret, fiul lui Eret,
era bărbatul visurilor mele. Tot ce mi-am dorit vreodată!
Iubito, îmi las barbă de dragul tău.
Și eu.
Dacă i-a doborât Drago?
Dacă au nevoie de ajutor?
Trebuie să-i găsim.
Cum? Nu, Stoic a zis...
Nu mai contează ce a zis dacă sunt în captivitate.
Veniți!
Ne întoarcem?
N-avem unde să ne ducem, n-avem ce vinde
și nici capete de numărat!
Dacă nu ne ducem cu dragoni, rapid...
Ai grijă ce-ți dorești!
Eret, fiul lui Eret!
Ce e asta?
O răpire.
Ura! Poate să călărească cu mine? Poate? Da?
O să ne arăți drumul până la Drago.
Să-i ajut pe călăreții de dragoni să se furișeze în tabăra lui Drago?
Mă poți omorî de-acum.
Nicio problemă. Coadă-spin, dă-i drumul!
Bravo!
Coadă-spin, aport!
Bine!
Bine! Te duc la Drago!
Nu dă niciodată greș.
Parcă mergeam la masă.
Suntem la masă.
Apoi, de la Insula Dragonilor,
am găsit arhipelagul ăsta.
Uite!
Când sunt aici, sus,
nici măcar nu simt frigul. Simt doar...
Libertatea.
Asta înseamnă să fii dragon, Sughiț.
Bine, bine, tu zici că ești dragon,
dar știi să zbori?
Nu!
Frate! Era cât pe ce!
Data trecută aproape că ne ieșise.
Incredibil.
Nici cu tine nu mi-e rușine.
Semeni așa de mult cu mine...
Și eu care nu ți-am fost alături...
Îmi pare rău, Sughiț.
Putem s-o luăm de la capăt?
Îmi dai o nouă șansă?
Pot să te învăț tot ce am învățat eu în ultimii 20 de ani.
De exemplu...
Mamă!
Acum poți lua curbele alea strânse.
Tu știai chestia asta?
Toți dragonii au secretele lor.
Și o să ți le arăt pe toate.
O să descifrăm toate misterele,
o să găsim împreună toate speciile,
noi doi, mama și fiul.
Sughiț, ne leagă acest dar pe care îl avem amândoi.
Asta te reprezintă, fiule.
Asta ne reprezintă.
Vom schimba lumea pentru toți dragonii.
O s-o facem un loc mai bun și mai sigur.
Da.
Sună fantastic.
Ce bine!
Acum putem merge amândoi la Drago.
Poftim?
Nu se poate discuta cu Drago.
- Dar trebuie să... - Nu!
Trebuie să-i protejăm pe-ai noștri.
Hai, ar trebui să ne întoarcem!
Bine! V-am adus până aici. Acum ia chestia asta de pe mine.
Nu-i frumos să-i iei jucăria unui dragon.
Nu știi nimic?
De ce mi se întâmplă mie toate astea?
Ce e acolo?
Bule cu diametru mare, plămâni uriași,
un locuitor din adâncurile reci.
Cred că e o dihanie clasa cinci sau chiar șase.
Chiftea! Ce s-a întâmplat, fetițo?
Drago!
Ia-ți laba de pe mine!
Mă bucur să te revăd, prietene!
Stai la căldurică?
După cum vezi, tocmai ți-am adus niște dragoni,
așa cum ți-am promis.
Se trezește!
Dați-mi o mână de ajutor!
Lăsați sforile!
- Colț-de-foc! - Hei!
Ce faci?
Acum ești al meu.
Și, ca bonus,
ți-am adus și călăreții.
- Nu-ți cer nimic în plus. - Poftim?
Glumești?
Erai perfect!
Se pare că sunt mai mulți acolo.
Câți?
Înseamnă că nu i-a prins Drago.
- Câți? - Sute.
O insulă plină!
Nu mi-aș face griji.
Oamenii mei îi vânează chiar în acest moment.
N-o să-ți afle ascunzătoarea, îți promit.
Ba da. Știu că am dispărut
și au dragoni de urmărire.
Dacă ne atingi un fir de păr, Sughiț o să te coto...
- Sughiț? - E inofensiv.
Serios. Crede-mă.
E doar fiul lui Stoic cel Vast, moștenitorul tronului din insula Tontului.
și cel mai mare stăpânitor al dragonilor întâlnit vreodată!
Stăpânitor al dragonilor?
Numai eu îi domin pe dragoni!
- Nu. - Îmi pare rău.
Și, dacă nu ne dai drumul în acest moment,
o să se năpustească pe Furia Nopții
și o să-ți facă arșice întreaga flotă.
Și o să plângă toți ca niște țânci.
- Nostimă și frumoasă. - Bine zis, scumpete!
Țâncii plâng mereu.
Ăia mici de tot.
Întâi a fost un călăreț, acum e toată insula.
Iar tu i-ai condus la mine!
Drago!
Încetați pregătirile!
Trebuie să atacăm imediat cuibul călăreților de dragoni!
O să le doborâm dragonul alfa!
Apoi o să cucerim insula Tontului!
Drago.
Și scăpați de el!
Drago, te rog...
Coadă-spin!
Nu!
Amice, nu putem să așteptăm ca Drago să atace locul ăsta.
Trebuie să-l găsim înainte.
Hai să mergem!
Ușurel!
Glumești? Cum ai pătruns până aici?
Exact așa cum o să te scoatem.
O să mă scoateți?
Liber.
Știrbule, vino!
Stai! Trebuie să-ți spun ceva.
Lasă, îmi spui pe drum.
Nu e o informație de spus pe drum.
Mi-ai spus destule.
E mai degrabă genul de știre care te zguduie din rărunchi.
Mă rog, una în plus nu-i bai.
Tată, față de surprizele obișnuite, asta o să-ți placă.
Promit.
Doar că va trebui să reacționezi cu blândețe.
Ocupă-te tu de ea!
Văleu!
Tată,
bagă sabia la loc, te rog.
Știu ce o să zici, Stoic.
Cum am putut să fac așa ceva?
Să stau departe atâta timp?
Și de ce nu m-am întors la tine?
La fiul nostru?
De unde să știu eu că o să te schimbi, Stoic?
Sau să se schimbe cineva de pe insulă?
M-am rugat de nenumărate ori să înceteze luptele,
să găsim o altă soluție, dar m-a ascultat cineva?
De-aia nu m-am însurat.
Și dintr-un alt motiv.
Știu că te-am lăsat să-l crești singur pe Sughiț,
dar m-am gândit că o să-i fie mai bine fără mine.
M-am înșelat, acum îmi dau seama, dar...
Nu mai fi așa de stoic, Stoic!
Haide!
Strigă, urlă, zi ceva!
Ești la fel de frumoasă ca în ziua în care te-am pierdut.
Se poate și mai rău de-atât?
Ia să vedem!
O să sărim în apa rece ca gheața și o să murim înecați.
Pare răcoritoare.
Doamnele mai întâi.
Ești o baligă de dragon...
Capul la cutie!
Dați alarma!
Pe ei, fir-ai tu să fii de Eret!
Ia de-aici!
Bine, te iubesc din nou.
Jalnic. Mai ai timp să sari.
Așadar, mergem să vă salvăm dragonii și s-o ștergem de aici?
Verificați toate capcanele. Sunt pe aici, pe undeva.
Chiftea?
Vine cineva?
Nu știu. Tu ține-o tot așa.
Continuă să dai la manivelă.
Îți mulțumesc că mi-ai salvat viața.
Dă-mi voie să mă achit de datorie.
Mamă, nici n-o să mai recunoști locul.
Unde făceam arme, acum fabricăm șei, atele pentru aripi.
Reparăm și dinții dragonilor!
Nici n-o să crezi ce mult s-a schimbat.
Fiul nostru a schimbat insula în bine.
Am făcut o treabă bună cu puștiul, Val.
Mulțumesc, tată.
Mi-am ieșit puțin din mână.
Doar știi
- că nu te-am luat pentru cum găteai. - Sper.
Cu chiftelele ei omorai mai multe bestii decât cu securea de luptă.
Încă mai am câteva pe care nu le-am digerat bine.
După ce te întorci acasă, cu toți dragonii,
Drago nu va mai avea nicio șansă.
Se va rezolva totul!
Ușurel, fiule. Nu-i ușor pentru ea.
Înțeleg.
Îmi place cântecul ăsta.
Îți amintești cântecul nostru, Val?
Voi înota și naviga pe mări învolburate
Fără să mă tem de înec
Și bucuros ale vieții valuri le voi călări
Dacă tu cu mine te vei căsători
Nici soarele arzător
Nici frigul necruțător Din drum...
Din drum nu mă vor opri
Scuze!
Dacă-mi promiți inima ta
Și dragostea
Și dragostea pe veci
Iubitul meu drag
Dragul meu iubit
Vorbele tale mă uluiesc mereu
De fapte mărețe n-am nevoie
Dacă-ți simt brațele în jurul meu
O să-ți aduc în dar inele de aur
- O să-ți recit poezii - Nu mai spune?
Și de orice rău o să te feresc
Dacă vei rămâne alături de mine
Inele de aur nu-mi trebuiesc
Și nici poeziile nu mă-ncălzesc Vreau doar de mână să te țin
Vreau doar să stai lângă mine
Să te iubesc, să te sărut și dulce să te țin
Ca să dansăm și să visăm
Trecând prin ale vieții năpaste și bucurii Iubirea ta mă va ghida
Voi înota și naviga pe mări învolburate
Fără să mă tem de înec
Și bucuros ale vieții valuri le voi călări
Dacă tu cu mine te vei căsători
- O țin tot așa - Mâncăule!
Am terminat.
Credeam că trebuia întâi să mor ca să mai dansăm o dată împreună.
Nu e nevoie de măsuri drastice.
Pentru tine, draga mea,
orice.
Te întorci acasă, Val?
Vrei să fii iar soția mea?
Putem fi o familie! Ce zici?
Da.
Perfect! Gătesc eu.
Slavă lui Odin că nu m-ai ascultat, fiule.
Altfel nu ne-am fi regăsit.
Știrbule?
Ce se întâmplă?
Nu!
Val?
Val! E în regulă.
Acum suntem o echipă. Ce vrei să faci?
Trebuie să salvăm dragonii.
Bine. S-a făcut. Hai, fiule!
Orice ar fi, continuați să atacați muntele!
Trebuie să-l scoatem afară pe alfa.
Pregătiți capcanele!
Surpriză!
Da!
Cum?
Chiar ești plin de surprize!
Să mergem!
Călăreți de dragoni în trecere!
Foc!
Da!
Distrugeți-i!
Eret, fiu al lui Eret!
Sus, fetițo!
Lasă-te spre stânga, Eret! Așa!
Fii atent!
Bine așa!
Doborâți-i!
Capul sus!
Stăpânitorul dragonilor.
Bun venit la bord, călăreț de dragoni!
Mulțumesc...
Unde ai fost?
Cu mama, să ne povestim de una, de alta.
E mama ta?
Acum înțelegi de la cine am moștenit firea mea dramatică.
Alfa! Acum începe lupta adevărată!
Hai, știrbule!
Arată-le ce poți, amice!
Bravo!
De mult așteptam acest moment!
Nu poți să ne iei dragonii!
Sunt conduși de alfa!
Bine că am adus pe cineva care să-l sfideze.
Încă unul?
E clasa zece! Clasa zece!
Nu.
Hai! Doboară-l pe alfa!
Mulțumesc.
Pentru tine, draga mea,
orice.
Val, crezi că poți să-i oprești?
O să mă străduiesc.
Haide, Spaima norilor!
Tu!
Te-am văzut arzând cu ochii mei!
Nu mă omoară pe mine puțin foc!
Stoic!
Nu!
Am câștigat.
Acum, termin-o!
Nu!
Rezistă!
Sfarmă-Țeastă, hai!
Hai, Mâncăule!
Sunt în spatele tău, Stoic!
Oprește-te!
Ăsta e marele stăpânitor al dragonilor?
Fiul lui Stoic cel Vast?
Cred că se simte jenat.
Atâtea pierderi, pentru ce?
Ca să fii de neoprit?
Ca să conduci lumea?
Dragonii sunt făpturi blânde, minunate,
ce îi pot apropia pe oameni.
Sau dezmembra.
Vezi tu...
Știu ce înseamnă să trăiești cu frica în sân.
Mi-am văzut satul incendiat,
familia distrusă.
Dar de mic,
când nu-mi mai rămăsese nimic,
am jurat să-mi înving teama de dragoni
și să-i eliberez pe oamenii din toată lumea.
Atunci, de ce îți faci o armată de dragoni?
Ai nevoie de dragoni ca să cucerești alți dragoni.
Sau ai nevoie de dragoni ca să cucerești alte popoare.
Ca să-i domini pe cei care te urmează
și să-i pedepsești pe cei care se împotrivesc.
Deștept băiat!
Lumea vrea pace.
Și am găsit soluția pe insula noastră.
Dă-mi voie să-ți arăt.
Nu!
Îți arăt eu ție!
Ce...
Sughiț!
Hai, Mâncăule!
Bine, schimbare de plan!
Niciun dragon nu rezistă ordinelor unui alfa.
Cel care domină un alfa
îi domină pe toți.
Știrbule?
Știrbule, te simți bine? Ce se întâmplă?
Privește ce înseamnă adevărata putere!
Puterea voinței care îi domină pe ceilalți.
În fața ei,
nu însemni nimic.
Ce ți-a zis?
Haide, Știrbule!
Ce te-a apucat?
Nu, nu. Haide!
Ce faci? Termină!
Oprește-te! Vino-ți în fire!
Știrbule, nu!
Știrbule!
- Nu! - Sughiț!
Stai!
- Fiule! - Tată!
Nu!
Nu.
Tată!
Stoic!
Tată!
Nu...
Nu.
Nu, nu.
Nu! Lasă-l în pace!
Du-te! Pleacă de aici!
Pleacă!
Nu e vina lui. Știi bine.
Dragonii buni,
sub comanda unor oameni răi...
Stai! Nu pleca!
... fac lucruri rele.
Haide!
Adunați oamenii! Ne vedem pe insula Tontului!
Știrbule!
Lasă-l.
Walkiriile să te preîntâmpine
și să te conducă pe marele câmp de luptă al lui Odin.
Să-ți slăvească numele cu dragoste și înfocare,
ca să-l auzim ridicându-se din adâncurile Valhallei
și să știm că te-ai așezat la locul care ți se cuvine
de la masa regilor.
Căci un mare om a căzut la datorie.
Un războinic. O căpetenie.
Un tată.
Un prieten.
Îmi pare rău, tată.
Nu sunt conducătorul care voiai să fiu.
Și nici pacificatorul care credeam că sunt.
Nu știu...
Ai venit pe lume mai devreme.
Erai o mogâldeață.
Așa de gingaș, așa de plăpând...
Mă temeam că n-o să reziști mult.
Dar tatăl tău
nu s-a îndoit nicio clipă.
Spunea mereu că vei deveni cel mai puternic.
Și a avut dreptate.
Ai inimă de căpetenie și suflet de dragon.
Numai tu poți reuni lumile noastre.
Asta te reprezintă, fiule.
Mă temeam să nu devin ca tata.
Cel mai tare, pentru că eram convins că n-aș putea.
Cum să devii așa de măreț?
Așa de curajos? Așa de altruist?
Cred că poți doar să încerci.
Un șef își apără oamenii.
Ne întoarcem.
Cum?
Ne-a luat toți dragonii.
Nu pe toți.
Nu vreau să mor!
Nu putem zbura pe chestiile astea!
Nu mai spune?
Bestia albă n-o să-i domine și pe ei?
Sunt pui. Nu ascultă de nimeni.
Da! Ca noi!
E periculos!
Unii ar putea spune că e un plan precar.
Bine că nu ascult ce spune lumea.
Care e planul?
Să-l recuperez pe Știrb și să-i trag una lui Drago...
Capul sus!
Și chestia aia.
Bun băiat!
Atenție la mobilă!
Unde te duci?
Conducătorul vostru e mort.
Stoic?
Nu mai are cine să vă apere acum.
Nu.
A luat toți dragonii!
Distrageți-i atenția dragonului alfa! Să nu se mai concentreze pe Știrb.
Cum?
Ați uitat cu cine călăriți?
Nu există dragon viu pe care să nu-l pot ține în frâu!
- În afară de ăsta! - Amator.
Uitați-l pe Sughiț!
Cum?
Continuați!
Oaia neagră, scumpete!
Zece puncte!
Văleu!
N-am pățit nimic!
Nu-i ușor să scape omul de tine, recunosc.
Știrbule?
Hei,
sunt eu, amice.
Sunt eu.
Sunt eu. Sunt aici, amice.
Întoarce-te la mine.
Nu mai e al tău.
Îi aparține lui alfa.
Dar, te rog, mare stăpânitor al dragonilor,
încearcă să-l iei.
N-o să mai rateze a doua oară.
Nu a fost vina ta, amice.
Ei te-au pus s-o faci.
Tu nu l-ai fi rănit.
Nu m-ai răni nici pe mine.
Cum reușești?
Te rog. Ești cel mai bun prieten al meu.
Cel mai bun prieten.
Bun băiat! Așa!
Sunt aici!
Ajunge!
Ține-te bine!
Mai am puțin, amice.
Fă ceva!
Trebuie să-i despărțim pe cei doi.
Trebuie să-l neutralizăm, Știrbule.
Ai încredere în mine, amice?
Putem s-o facem.
Tu și cu mine.
Ca unul singur.
Asta e.
Hai să mai încercăm o dată!
Doboară-l, iubire!
Dă-i gata!
Domină-l!
Ignoră-l, Știrbule!
Oprește-i!
Acum!
Iar?
Știrbule! Acum ori niciodată!
Hai, amice!
Ține-te bine!
Da! Am reușit!
Ține-l pe loc, Știrbule!
S-a terminat.
Nu mai spune?
Nu!
Sughiț!
Îl sfidează pe alfa!
Ca să te apere pe tine.
Nu, nu! Nu!
Ripostează! Luptă-te!
Luptă-te!
Ce te-a apucat?
Acum înțelegi?
Asta înseamnă să câștigi devotamentul unui dragon.
Hai să-i punem capăt! Acum.
Niciodată!
Haide!
Luptă!
Dragonul alfa îi protejează pe toți.
Continui să mă uimești, amice.
Mulțumesc.
Știrbule, știi bine că nu iese la spălat!
Știam eu că te întorci!
Coadă-spin!
Vino să te îmbrățișez, Arțăgosule!
Cine e prințesa mea mică?
Să nu mai pleci niciodată, Colț-de-foc!
Da, ești! Mi-a fost dor de tine.
Vomi!
Nu tu!
Frumos ai mai mânuit dragonul acolo!
Ai fi un vânător bun.
Sfarmă-Țeastă va avea nevoie de cineva care să aibă grijă de el.
Eu?
Aș fi onorat.
Tatăl tău ar fi la fel de mândru ca mine.
Mulțumesc.
Mă bucur că ești aici, mamă.
Și voi rămâne aici.
Vezi?
Ți-am zis eu să cauți aici.
Tot mai faci chestia asta? Nostim, n-am ce zice!
Vino încoace!
S-a întors șeful acasă!
Trăiască șeful! Trăiască șeful!
Asta e insula Tontului.
Puțin cam zguduită, cam năruită și acoperită de gheață,
dar e un cămin.
Căminul nostru.
Cei care ne-au atacat au fost neînduplecați și nebuni.
Dar cei care i-au oprit
au fost mai mult de-atât!
Om fi noi puțini,
dar reprezentăm o forță,
mai mare decât orice ar putea încerca să ne domine.
Suntem glasul păcii.
Și, puțin câte puțin, vom schimba această lume.
Noi avem ceva ce nu au ceilalți.
Desigur, ei au armate,
au escadre,
dar noi avem
dragonii noștri!
CUM SĂ ÎȚI DRESEZI DRAGONUL 2
Oferit de Yideo.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania