Traducerea :Eugen Roşu Adaptarea :D@rthM@ul
RAY
Să nu uiţi niciodată ce mi-ai făgăduit.
Nimeni şi nimic să nu te transforme într-un invalid.
Florida de Nord - 1948
Staţie de 45 de minute pentru odihnă!
Mai repede, oameni buni...
Plecăm la 14:45 fix. Nu putem, întârzia.
Înăuntru găsiţi mâncare caldă şi spălător.
Dacă vreţi sandvişuri, e un ghişeu în spate.
Vă sfătuiesc să folosiţi dependinţele.
În Carolina n-aveţi decât boscheţi.
Domnule.
- Vă pot fi de folos? - Da, domnule.
Seattle?
- Cu cine eşti? - Cu nimeni. Sunt singur.
Nu pot să răspund de un negru orb care călătoreşte singur 5700 km.
Am plătit biletul şi mi-au spus că mă puteţi duce la Seattle.
Nu fă pe deşteptul cu mine, băiete.
Cu tot respectul, cred că mi-am câştigat acest drept.
Mi-am pierdut vederea pe plaja Omaha,
dar nu cer de pomană Unchiului Sam.
Am găsit de lucru la Seattle.
- Ai luptat în Normandia? - Pe un şlep de debarcare.
Ne-au lovit în plin.
Îmi pare rău.
Voi avea grijă te tine. Vino! la loc în spate!
REZERVAT OAMENILOR DE CULOARE
CU DOl ANI MAl DEVREME
- Ce dracul crezi că faci? - Billy, nu te aprinde.
L- am întâlnit pe acest tânăr la Clarkfield,
şi cântă foarte bine jazz la pian.
Nu mă interesează nici dacă suflă dixieland pe fund.
- Aici, n-are ce căuta. - Domnule.
- Băiete, nu vezi...? - Nu, domnule. De la şapte ani.
Atunci, să-ţi explic. E o formaţie de muzică country.
Nu cântăm jazz.
Înţeleg. Îmi place muzica country.
Bine. Atunci, spune-mi ce-ţi place la muzica country?
Îmi plac versurile.
E vorba de dragoste, de of şi dor, iar bucuriile sunt o iluzie.
Te face să te simţi neînsemnat.
Vrei să-ţi dăruieşti sufletul lui Dumnezeu. Eşti al Lui.
- Sigur eşti orb? - Ultima dată eram.
Să-I acompaniem!
Billy, i-ai convins.
Til, o singură belea, şi orbul tău zboară de aici.
Drăcie! Poftim! O să-i pun nişte ochelari
până nu sperie pe careva.
Seattle, Washington, oameni buni.
Cine merge spre nord, schimbă aici:
Bellingham, Mount Vernon. Vancouver, Canada.
Este a lui Diz. Emunaraf.
Da. Dar citit de-a-ndoaselea?
Dă-mi ceva mai greu?
"Fără nume."
- La ce cânţi? - La pian.
Abia am picat din Tampa, Florida.
Am venit cu partenerul meu, Gossie McGee, să ne impunem stilul.
Să tregem cu ochiul la alţii mai buni. Pricepi?
Ştii ceva? Ce-ar fi să intrăm?
Să vezi cum stă treaba.
- Un adevărat domn. - Sunt ca la mine acasă.
- Cum te cheamă? - Ray Robinson.
- Pe mine, Quincy Jones. - Quincy Jones.
Salut, Gerry! E amicul meu, Ray.
A venit să se întâlnescă cu Gossie McGee.
Mă gândeam să-i arăt cum e înăuntru...
Nu mă băga la bucluc, Q. El poate să intre, dar tu, nu.
Poliţia e cu ochii pe mine să nu intre minori, ca tine.
Cară-te, Q.
Nu vezi? E orb. Îi arăt locul. - leşi!
- Le dracu'. - Ce?
- Când te aud cântând? - Plăteşte-ţi biletul!
Bine aţi venit, mâţe şi alte feline frumoase.
Aici, dom-mâţele şi maniacii îşi scot pălăria.
Daţi-vă mai aproape! În această seară.
la Rocking Chair, este concurs de amatori.
Vi-I prezentăm pe Dancin' Al!
De când a venit, Gossie se tot ţine de coada unei picoliţe.
Nu mi-a zis că-i în cârdăşie cu un negru orb.
Marlene, a sunat Demurs. Thurmond s-a îmbolnăvit.
- Dart Sassy? - A făcut pană de cauciuc.
De ce nu te sui pe scenă, să ne arăţi ce poţi?
Acum, nu sunt pregătit...
E singura ocazie când poţi să dai proba.
Urcă pe scenă, că te cari acasă cu Gossie cu tot.
Trage din asta.
Ăsta nu-i tutun.
Nu. Targe-I în piept. O să te liniştească.
Oberon, ură pe scenă şi prezintă-I!
Da, doamnă.
Treci la treabă!
Am ceva special pentru voi, păpuşicilor.
Nu pentru că Oberon e barosan.
Asta e altă mâncare de peşte.
Avem ceva prospătură.
Tocmai s-a dat jos din rata de Florida...
Vi-I prezint pe Ray, dar nu "Sugar" Robinson!
- Cum vă simţiţi? - Mai bine ca tine!
Fii calm, Ray! - E în regulă.
Ce aţi vrea să ascultaţi?
Un pic de Nat King Cole?
Vă place Nat King Cole?
- Nu cântă rău, sudistul! - Ba ne-a scos din rahat.
- Ce caută Ray acolo? - Dă probă în locul tău, Gossie.
Fără mine, nu face doi bani.
Ce-ai spune să rămâneţi amândoi o săptămână aici?
Ştiu un contrabasist bun.
Cu un impresar priceput, un trio de jazz ar scoate bani frumoşi.
Impresar?
Zău, Gossie, nu fi încuiat la minte.
- Dacă dai, ai! - Şi cât să dau ca să am?
25%. Mai primeşti şi alte contracte...
Bine. Altă întrebare: Cu ce mă aleg?
- Ce ţi-ar trebui? - Dublu, ca lider, plus 10%.
- Cu el cum rămâne? - E prea boboc.
Mă descurc eu cu el.
Da, e boboc.
Să nu-i cauţi cameră la hotel. Poate să stea la mine.
Nu te schimbi niciodată.
- Ray, vii în pat? - Beau apă.
Văd, dar mama n-a terminat.
În primă audiţie, trioul McSon!
- Ray, când ai de gând să ieşi? - Într-o clipă.
Mama mai are o porţie pentru tine.
La dracu'!
BILETELE S-AU EPUIZAT
SPECTACOL DE 4 IULIE. INVITAŢI DE ONOARE, McSONS
SE PRELUNGEŞTE PÂNĂ DE ZIUA RECUNOŞTINŢEl
Marlene, dacă vrei să mergem în turneu,
avem nevoie de mai mult de 5 dolari pe zi.
De ce nu suntem plătiţi după fiecare spectacol?
Pentru că i-aţi cheltui pe toţi.
Clubul îmi remite cecurile, iar eu le depun.
Vreau să-mi văd cecurile.
Tu nu vezi, Ray. Eşti orb. Ai uitat?
Încearcă să te descurci singur şi vezi ce iese.
Marlene, unde este Ray?
În dormitorul din spate. Şterge-te pe picioare!
Ray, unde eşti?
Lionel Hampton m-a invitat să merg cu el în turneu!
Sunt convins. Ce mai cauţi pe aici?
Nevastă-sa m-a dat afară din autocar.
Mi-a spus să mă întorc la majorat. Poţi să crezi?
Închide-mi şi mie valiza, te rog!
Ai şi tu mâini. De ce n-o închizi singur?
Am şi două picioare. Vrei s-o închizi?
O închid.
Mă scuzaţi! O să întârziem.
Vreau să-mi caut un apartament, Gossie.
De ce? Acum nu plăteşti chirie.
Pe dracu', nu plătec.
De ce să-i dai cu piciorul la aşa pleaşcă?
Fă-i safteaua Marlenei, şi ne pricopsim cu toţii.
Domnule, vă rog!
Întorşi dintr-un turneu încununat de succes
în Yakima Valley, McSon Trio!
Vor reveni săptămâna viitoare, în acelaşi loc, la aceeaşi ora.
Cânţi mai bine ca însuşi regele Nat.
- Cum te numeşti? - Ray Robinson.
Ray Robinson?
Eu sunt Jack Lauderdale, de la Swing Time Records.
- Jack! Ce mai faci, omule? - Bine.
Ce-ar fi să facem o înregistrare împreună?
Da, s-o facem.
- Vă pot fi de folos? - Nu cred.
Discutam afaceri.
Atunci, trebuie să vorbiţi cu mine. Eu îl impresariez.
- Ca să vezi de unde sare iepurele! - Ca să vezi...
Jack Lauderdale, Swing Time Records.
- Marlene Andres. - Marlene?
Gossie McGee.
Cânta mai departe, puiule!
Noi o să discutăm cu dl Lauderdale.
- Hai, Jack! - Vin şi eu la discuţii.
Ai fost grozav!
Hai să vorbim cu el despre disc.
O lăsăm pe Marlene să se ocupe.
Spune-i lui Oberon să-ţi cheme un taxi.
Ai fost grozav, Ray.
Goss!
Vrei să fumezi ceva? Marfă proaspătă, de calitate.
Aşa stă treaba! Tu mă droghezi, iar ei fac afacerile?
Nu eu trag foloase de pe urma ta.
Ascultă, Oberon...
Marlene şi Gossie trag spuza pe turta ta.
Ce spui?
Şi-au împărţit mălaiul încă de când ai venit.
Cu totul 35%, iar Gossie ia dublu, ca şeful formaţiei.
Şef? Dacă e vorba de şef, eu ar trebui să fiu ăla.
Lasă vrăjeala. Ştii ceva? O să merg pe cont propriu.
Cine-ţi va găsi contracte? Marlene te ţine în frâu.
N- o să dea din mână găina cu ouă de aur.
Ray Robinson, eşti fantastic.
Asta e. Bate palma!
- Ce-i asta? - Cartea de vizită a lui Jack.
Am telefonul lui de la hotel.
Zău, Q. Nu-i aşa complicat. Să mai cântăm o dată.
Si bemol, do de sus. Urcă gama, iar la urmă, un triolet.
Aşa, negrule.
Ţi-am spus să nu mai găteşti pe întuneric?
Vrei să dai foc la casă?
Ce-mi trebuie să aprind lumina?
Nici să găteşti nu e nevoie.
Mergem la restaurant.
N- arunca banii. Am prăjit nişte pui.
- Băiete, gustă! - La ţanc.
- E specialitatea casei. - Nu, mulţumesc.
E grozav puiul ăsta. Puţină boia şi e perfect.
Ce a spus Jack Lauderdale?
L- am dat afară în şuturi. E un şarlatan.
Înţeleg.
Singurul hit scos de Swing Time
a fost "Open the Door", un fiasco.
- Dar îmi scot un disc? - Da, dacă plătim transportul.
Orice coţcar, este şi tâlhar!
- Asta ce să-nsemne? - Poftim.
M- am întâlnit cu Jack Lauderdale. Mi-a dat 500 dolari avans pe disc.
Mi-a aranjat un turneu cu Lowell Fulson
şi mă va plăti de trei ori mai bine ca tine.
Băte câmpii!
Un orb nu poate pleca în turneu. la gândeşte-te!
Trebuie să aibă cineva grijă de tine.
lar el nu poate s- o facă mai bine ca mine.
Asta faci tu, Gossie? Ai grijă de mine?
- D-aia eşti plătit dublu ca mine? - Cine ţi-a spus?
E adevărat, nu? De când am venit, mă jecmăniţi.
Nu vreau să te ascult!
- Voiam să discutăm despre asta. - De ce n-ai făcut-o?
- Vorbeşti prostii. - Oi fi orb, dar nu şi prost!
Q., adu-mi valiza de sus.
- Ce? - Adu-o! Acum.
Ray, am trecut prin atâtea împreună.
Ray, aşteaptă. Îţi pot expica.
- Gândeşte-te la ce faci. - Ray, faci o mare greşeală.
Măscăriciul ăla promite aiurea.
Eşti fraier dacă te iei după el.
Ray, încheiem alt contract! Cum îl vrei tu!
Nu mai avem ce discuta.
Ţine-mă! Să nu-ţi rupi gâtul pe scările astea!
- Nu te-am mai văzut aşa. - Şi încă nu-i tot.
Nu mai trage cu ochiul, Ray!
George, nu mă prinzi!
Aretha!
Vino, George!
Aretha Robinson, ai căpiat?
Eula, ai promis că împărţim banii frăţeşte!
- Aşa am şi făcut! - Aiurea!
Una te-ai tocmit cu albii, şi başca m-ai plătit mie.
- Acum, cine le mai spală? - Tu. Dă-mi banii!
Bine. Îţi dau doi dolari amărâţi,
dar de la mine, nu mai vezi de lucru!
Ce să zic, m-am pricopsit! Ray, George, veniţi!
Plecaţi din bătătura mea şi să nu vă mai prind pe aici!
Puneţi burta pe carte şi să nu vă încârdăşiţi cu d-alde ăştia.
Orice coţcar, este şi tâlhar! Aţi priceput?
Da, mamă.
Ray, adulmecă mireasma succesului.
Suntem la Los Angeles, acolo unde negrii îşi iau zborul.
Ştii... nu m-a înşelat niciodată auzul. Este Art Tatum?
Exact, puiule. Vrei să-I cunoşti?
Nu-s în stare. Art Tatum e cel mai tare.
Trebuie să discutăm în legătură cu numele tău: Robinson.
Sugar Ray a pus el mâna pe Robinson.
Mă gândeam la celălalt prenume: Charles.
Cum ar fi, Ray Charles.
Cât timp îmi apare numele pe disc, nu-mi pasă cum îmi zice.
Să bem pentru asta.
Ce se-ntâmplă, Jack? Dumnezeule! Bate palma!
Ce mai faci?
Lowell Fulson, el este noul tău pianist: Ray Charles.
Ray Charles, senzaţia oarbă.
O s-o folosesc pe coperta noului album.
- Chiar e senzaţional. - Îmi place muzica dvs, dle Fulson.
Omul are gusturi.
N- a mai fost în turnee cu o formaţie. Să ai grijă de el.
Ca de fratele meu.
- Ray, mă întorc imediat. - Bine.
Ai unul la stânga.
Las' că vorbesc eu!
Nu intra! Ştii ce-a spus mama.
Pleacă acasă, şi să nu-i spui nimic mamei.
Du-te, George!
George, pleacă!
Cine te-a lăsat să intri? Eşti băiatul Arethei, nu?
Da, domnule. Ray Charles Robinson.
Te-am văzut dând târcoale. Îţi place pianul, aşa-i?
Vrei să înveţi să cânţi? Treci încoace!
Să-ţi arăt cum se cântă. Te învăţ să cânţi la pian.
La început, te învăţ trei note.
Asta de aici, e prima.
Apas-o!
A două nouă e aici.
Cântă!
Asta e a treia.
Uite cum vine treaba! Ascultă cu atenţie!
Cântă!
Bravo!
Înceracă-le şi pe celelalte!
CIRCUITUL CHITLIN'
Înaintea fiecărui concert, trebuie să repeţi cu trupa.
Să ai grijă ca fiecare puturos să-şi cunoască bucata lui.
Eşti gata îmbrăcat să deschizi spectacolul.
Lui Lowell îi place să tragă un pui de somn înainte.
Tu-ţi faci treaba, până se trezeşte el.
Cât cântă Lowell, ţii trupa în priză.
- Mai este ceva. - Ce?
Nu ţi-a spus Jack că voi fi plătit în hârtii de un dolar?
Tu fă-ţi treaba şi-ţi vei primi banii.
SEARĂ UNICĂ LOWELL FULSON ŞI TRUPA SA
De ce te cheamă Fathead
De ce-mi spune Fathead? Nu vreau să ştiu.
Ce vreau să ştiu, e dacă vreuna din aceste domniţe
ştie unde putem găsi la ora asta o friptură?
Adică, ceva mare, groasă şi zemoasă?
Exact la asta mă gândeam.
Fathead, unde mergeţi?
Eu n-am de gând să dădăcesc nici o pisică chioară.
Îmi pare rău, Ray, dar nu putem fi decât şase într-u taxi.
Doamnelor, să ne cărăm de aici!
Daţi banii, băieţi! Joc babaroase de la 12 ani.
Să nu joci babaroase pe mormântul unei albe.
- De ce? - Aduce ghinion.
- Asta, că ai întârziat la maşină. - Wilbur, eşti mârlan...
Mai bine cară-te!
Domnul Bani-Mărunţi.
5, 10, 15, 20...
- N-ai vrea să numeri din nou? - Bine, luate-ar dracu'.
284, 285...
Nu sunt câine de pază pentru orbi.
Fathead, deschide! Vreau să mă uşurez.
Ce faci Fathead, închide uşa!
Mai stăm puţin aici. Mergi la femei, pe dreapta.
- Nu vreau la femei. - Acolo.
- Dumnezeule! - Ray, ai păţit ceva?
Am alunecat pe ceva ud. S- a spart o ţeavă.
E apă peste tot. Vezi?
Hai, omule, închide uşa!
Lasă vrăjeala, Ray.
Mai stăm puţin. Acum, du-te!
- De unde eşti de loc, Ray? - Din nordul Floridei.
- Ai tăi sunt tot acolo? - Nu.
Scuză-mă că te îndreb,
dar cum te descurci atât de bine fără baston sau câine?
Dar tu cum te descurci fără baston sau câine?
N- am vrut să te supăr.
Urechile mele sunt ochii. Fiecare sunet e diferit.
De aceea port pantofi cu talpă groasă. Să aud ecoul paşilor.
Când ies pe o uşă, zgomotul se schimbă.
E tare.
Dacă vrei să te descurci singur, trebuie să înveţi repede.
Şi în război, dacă n-aş fi învăţat
atâtea lucruri repede, nu mai eram aici.
Nu-i normal să vezi atâta moarte în jur.
Nu-i normal să vezi deloc moartea.
Băieţi, treceţi aici! N- aveţi ce căuta acolo.
Haide!
Nu vă apropiaţi de foc şi spălaţi-vă.
Acum e gata masa.
- M-ai auzit, Ray? - Te-am prins!
- Ba nu m-ai prins. - Nu mai trişa, Ray.
Bine, m-ai prins. Dar te iau din nou.
Nu mă mai joc.
Sissy!
Hai, Ray, să ne scăldăm!
Să ne scăldăm în cazanul mamei.
Hai, Ray, să ne jucăm.
Mai bine dă-te jos, până nu vine mama!
Sunt un uriaş!
Ce mai uriaş!
George, nu mă mai joc.
Nu-i de râs.
Băieţi, am făcut terci de mazăre şi orez.
Şi a mai rămas nişte porumb de ieri.
Dacă sunteţi cuminţi, vă dau două felii de piersici în caramel.
Ray, nu v-am zis să treceţi în casă?
Dumnezeule, nu!
- E băiatul Arethei! - Respiră, copile.
Hai, repiră, băiatule!
Respiră pentru mama, acum. Haide, George.
De ce n-ai făcut nimic? De ce nu m-ai strigat?
- Doamne, ajută-ne! - Domnul a vrut să-I ia la El.
Oprim să mâncăm şi să mergem la toaletă. Deschide!
Mâncarea e caldă. Aveţi trei sferturi de oră.
Mi-e o foame de lup. Unde este?
la-te după miros. Ui-te, colo!
- Wilbur. - Ce vrei?
Nu ne ajung 45 de minute. Avem nevoie de mai mult, Jack.
Nu pentru mâncare, aşa-i?
Dacă ai altă treabă, te priveşte,
Maşina pleacă la timp.
Hai, Mercedes are un spălător în spate.
Îi simţi după miros.
Jeff.
- Mă conduci până înăuntru? - Sigur, Ray.
Sper că te-ai şters pe picioare când ai intrat.
Dă-mi-o!
- Spălătorul e chiar în faţă. - Bine.
- Vrei să-ţi comand ceva? - Nu, mulţumesc.
Cum vrei.
E plăcintă de cartofi dulci.
- Hai, mai repede! - Am mers cam mult cu maşina.
- Buda e dincolo. - Ştiu. Ce faceţi?
Fă-ne hătârul şi cată-te!
O să plec când o să fie cazul.
- Fathead, vreau şi eu. - Asta nu e iarbă, Ray.
Şi nici nu tragem pe nas. Aşa stă treaba.
Îţi face târtiţa nulă şi neavenită.
Mai bine cară-te!
Nulă şi neavenită, ca viaţa mea.
- Mă voi simţi ca acasă. - Nu stau aici toată noaptea.
E pe pielea lui.
- Hai să mâncăm ceva! - După ce încerc puţin.
Ray, ce vrei să faci? Pleacă trenul, frăţioare.
Eu n-am nici un amestec, să ştii. Vino!
- Ştiu. - la loc, Ray! Aici.
Te iau la o plimbărică. Dar te costă. Ai bani?
- Ăştia ajung? - Da.
Pe unde ai umblat? Unde-s tălâmbii ceilalţi?
Veniţi, până nu se răceşte!
O să simţi o pişcătură.
N- am de gând să te abandonez.
Simţi? Lasă-te purtat de val. E mai mişto ca o partidă de sex.
Nimic nu e mai mişto ca o partidă de sex.
NOUĂ LUNI MAl TÂRZIU
Hai, să-ţi dau cu alifia asta de la dr. McLeod.
- Nu-mi place, miroase urât. - Treci aici!
Am dat un dolar pe ea. Sper să merite.
Capul sus, cum a spus doctorul! O să te simţi mai bine.
Ray, treci la masă! Şi nu te mai freca la ochi!
Ray, nu vreau să te amăgesc, dar ai să orbeşti.
Doctorii nu mai pot face nimic. Aşa că o să facem noi.
- Ştiu, dar... - Încetează imediat!
Lasă smiorcăiala!
O să orbeşti şi n-o să-i fie nimănui milă de tine.
- Şterge-te la ochi. - Da, mamă.
La început, îţi arăt eu cum se face.
Dacă n-ai priceput, îţi mai arăt o dată.
A treia oară însă o faci singur, că aşa-i pe lumea asta.
Ridică-te!
Ţine minte, o să fii orb, dar nu eşti prost.
- Mai ştii câte trepte sunt? - Patru.
Bravo. O să înveţi să-ţi foloseşti memoria.
Întoarce-te! Întinde braţele
şi foloseşte-le drept ochi. Caută uşa.
E foarte bine, băiatul meu.
Salut.
Idiotul a scos un disc şi se dă vedeta formaţiei.
Totuşi, e bun.
Discul n-o să intre în topul vânzărilor.
Tot tu eşti barosanul.
Nu era chiar aşa mişto. Ai păţit ceva.
Ba, gagica e mişto. Las-o-n pace!
la uitaţi-vă la Ray! Aţi văzut?
I- a luat mâna în palme, să vadă dacă e frumoasă.
Ştii, te-am urmărit toată seara?
De data asta a nimerit-o.
Vedeţi ce face celebritatea dintr-un nul şi neavenit?
Aţi văzut-o pe frumuşica în rochie galbenă?
L- aţi auzit? Cine pleacă la plimbare...
O să-ţi tăiem din leafă, băiete!
Doi dolari mai puţin, pentru autobuz.
Următorul?
Păcat, Jimmy. Aruncă-i pe fereastră!
Mă înveţi tu ce să fac cu banii mei?
Treci în faţă. Senzaţia de un dolar.
- Mai numără-i o dată! - Ce-ai păţit?
Nu-ţi vrei de 50 de dolari?
Nu sunt de 50. Mai numără-i o dată!
Vrei pomană, că nu ţi se vinde discul.
Luaţi-I de pe mine!
Ce se petrece aici?
Nu-i plac banii pe care i-am dat!
- Mă trage pe sfoară! Renunţ! - Mincinos nenorocit!
Să nu te baţi niciodată cu cineva care vede!
M- am săturat să tot caut bancnote de un dolar pentru el!
- Sunt 50 de dolari, aici, Ray. - Vezi, idiotule?
Taci, Wilbur! Ray, de acum, îţi dau eu banii.
M- am săturat! O să vorbesc cu Jack să caute pe altcineva!
Eşti sigur? Să ştii că e greu!
Nu-mi fac griji pentru mine.
- Să te ia dracul, Wilbur! - Să se ducă...!
Acum, ce ne facem?
"După moartea lui Moise, a grăit Domnul către losua:"
"Moise, robul Meu, a murit. Scoală dar şi treci lordanul."
"Nu te teme, căci Domnul Dumnezeul tău este cu tine."
- Dle Charles. - Cine este?
Numele meu este Ahmet Ertegun.
Îmi acordaţi câteva clipe?
Ce vrei, omule? Sunt la biserică.
Îmi pare rău. Revin mai târziu.
Lasă. Ce doreşti?
Compania mea, Atlantic Records,
v- a preluat contractul de la Swing Time.
Aş vrea să discutăm viitorul dvs.
- Nu sunt de vânzare. - Pot să iau loc?
Vedeţi dvs, Jack Lauderdale, s- a întins, ca să zic aşa,
mai mult decât I-a ţinut plapuma,
şi a trebuit să-şi vândă talentele.
Când s-a amintit numele dvs, m- am grăbit
să pun mâna pe contract. Sunt un fan al dvs.
Şi dacă vreau să lucrez cu altă casă de discuri?
Afară aşteaptă un individ care vrea să-mi dea
şapte cenţi pe disc. Dumneata poţi?
Omule, pot să-ţi promit şi 15 cenţi pe disc,
dar n-o să-i pupi. Nici el nu-ţi va da şapte.
Eu ţi promit cinci cenţi şi-o să capeţi cinci cenţi.
Dacă alergi după mărunţiş, capeţi mărunţiş.
Te gândeşti la dolari, dolari capeţi.
Îmi palce cum gândeşti. Ahem, ştii ceva?
Omelet, eşti al meu.
- Ahmet. - Ce nume mai e şi ăsta?
- Sunt turc. - Ştii ceva?
Necazul lui Jack Lauderdale e spre binele meu.
Ştiam că Atlantic Records e mai tare ca Swing Time.
Scoateţi muzică bună. Îmi place Atlantic.
Era să mă păcăleşti.
Trebuie să fiu atent la orăşeni ca tine.
Acasă le spuneam "Country Dumb."
Nu-i pe turceşte.
Ce părere ai?
Numeni nu vrea un alt Nat King Cole.
- Cântă ca Charles Brown. - Vorbesc eu cu el.
Băieţi, gata, opriţi!
- Cinci minute pauză. - Nu pricep.
Ori scoţi ceva nou, ori renunţi.
Ahmet, ce părere ai?
Ray, vreau să-ţi spun ceva, dar să nu te superi.
Atunci, zi-o de-a dreptul!
Te-am ales pentru că am simţit că ai ceva deosebit
nu că ştii să cânţi ca Nat Cole sau Charles Brown.
Credeam că vă place ce cânt.
Ne place timbrul vocii tale, virtuozitatea, energia ta...
- Dar nu şi muzica mea. - N-am spus asta.
Ahmet, asta-mi place, asta cânt.
Trebuie să-mi câştig existenţa. Asta aşteaptă lumea.
- Nu cunosc altă cale. - Te vom ajuta s-o găseşti.
Să încercăm o mică schimbare! Eşti obiştuit cu stilul Stride?
Glumeşti? Am învăţat pianul de la un strider.
În regulă. Am o melodie intitulată "The Mess Around.
"Treabă de mântuială." Haios. Cine-a scris-o?
- Eu. - A, tu! Bine.
Cântă-mi-o!
- S-o cânt? - Da.
- Nu pot să citesc versurile. - Bine. E în cheia sol.
În cheia sol.
- În sfârşit, avem ceva! - E foarte bine!
- Ce zici, Ahmet? - A fost grozav, Ray!
- Incredibil! - Cine a vorbit?
Vreau să-I cunoşti pe noul meu asociat, Jerry.
Dle Ray Charles, sunt Jerry Wexler.
Nu-ţi fă probleme. Stau deoparte, privesc
şi vreau să învăţ cum se produce un disc. Vă respect.
- M-am ascuns. - Ascultă puţin "run and riff"!
După asta, o să chiui.
Ascultăm noul disc, "Mess Around",
al lui Ray Charles, scos de Atlantic.
Interpretul este în direct, în studioul KCOH.
Când nu compui, ce muzică asculţi?
Îmi place muzica religioasă afro-americană.
Una din formaţiile preferate este de aici, din Houston:
The Cecil Shaw Singers.
Aţi auzit: lui Ray Charles îi place Cecil Shaw.
O să cântăm gospel toată duminica,
dar acum, sa ascultăm "Mess Around", cu Ray Charles.
King Bee.
Da, e aici.
Dra Della Antwine de la Cecil Shaw Singers.
Bună, dră Antwine.
Cânţi tenor în "lisus este păstorul meu", nu?
Da. Cum m-ai recunoscut?
De fapt, te-am recunoscut după glas.
Ca pe colibriul pe care-I aud pe fereastră.
- Eu nu-I aud. - Trebuie doar să-I asculţi.
- Da. - L-ai auzit.
- Ai auzit? - Ce?
Inima i s-a oprit o clipă.
Ţi-a plăcut discul meu? Cel transmis de King Bee?
A fost foarte frumos. Diferit de celelalte.
- Te-am ascultat de multe ori. - Ţi-a şi plăcut?
Dră Antwine, dacă nu ţi-a plăcut discul,
nu trebuie să mă minţi. Mama, n-ar fi făcut-o.
Nu spun că nu-mi place muzica ta. Doar că parcă am mai auzit-o.
Mă întreb cum sună adevăratul Ray Charles.
- Ray Charles? Cine este? - Nimeni, dacă nu ştiai.
Scuze. Trebuia să-mi ţin gura.
Ba nu. Ştii, mi s-a mai spus.
Doar că n-am vrut să ascult. Asta-i tot.
Nimeni nu mi-a spus-o aşa de gingaş.
Ştii ceva, dră Della Bea Antwine? Chiar eşti o ţărăncuţă.
- Cum ţi-ai dat seama? - După cum ai cerut meniul.
"Adu-mi melasă cu pâine de porumb."
Tu n-ai crescut la fermă?
Mama lucra la un fermier bogat din Florida.
Mai locuieşte acolo?
S- o odihnească Dumnezeu. A murit când am plecat la şcoală.
- Ray, îmi pare rău. - Mereu a fost cam şubredă.
Sărmana, a răpus-o munca. O frământa handicapul meu.
Colegii de şcoală împleteau coşuri de nuiele...
Dar tu, nu. Tu aveai un har al tău.
Aveam ureche muzicală.
Pot să imit practic pe oricine
şi am trăit binişor de pe urma asta.
Dacă-mi schimb stilul şi nu prinde la public, ce fac?
Dră Antwine, când eşti orb, n- ai prea multe variante.
Mie mi se pare că ai toate variantele din lume.
Dumnezeu te-a înzestrat cu acest har,
ca să-i mulţumeşti pe toţi, inclusiv pe tine.
Am ajuns. Aici locuiesc.
Crezi că m-ar lăsa pastorul să intru?
Sunt un păcătos, dar simt nevoia să mă rog.
Soţia lui nu vrea să mă întâlnesc cu bărbaţi.
Spune-le că e un suflet afară, care vrea să fie mântuit.
Ştii, dră Antwine, mi-ai dat de gândit.
- În legătură cu ce? - Cu viaţa mea, cu muzica mea..
La tot.
Ray, nu crezi că am luat-o prea repede?
Ascultă, plec la New York pentru două săptămâni, dar mă întorc
şi o putem lua cât de încet vrei.
Bine, dle Charles.
Bine, dră Antwine.
Ne vedem peste două săptămâni.
Stai să-ţi chem un taxi!
Mă descurc. Trei blocuri înainte, două la dreapta, unul la stânga.
15 paşi de uriaş şi am ajuns la hotelul Crystal White.
Dra Around e un pas înainte pentru noi, Ray.
Facem progrese.
Zău, Ahmet. Ai fost drăguţ cu mine.
Dar nu v-am oferit nici un şlagăr.
Atlantic Records a fost bun cu mine,
dar dacă vrei să fac ceva deosebit, îmi trebuie o trupă.
Omule, o trupă costă mult.
Şi Joe Morris are greutăţi. Trupa lui a scos un hit.
Ahmet, eu nu sunt Joe Morris.
Tu mi-ai spus că dacă alerg după mărunţiş, culeg mărunţiş.
Mă gândesc la dolari, omule.
Ruth Brown va organiza un turneu în Georgia. Vrea o trupă.
Accept. Îi fac aranjamentele, acompaniez, deschid spectacolul.
Bine.
Dar te implici financiar. E interesul tău să meargă.
Da, am să fac ce trebuie.
Dră Antwine, au trecut două săptămâni.
Ba trei.
Unde e pastorul? Dar nevastă-sa?
- La Dallas, până luni. - Aleluia!
Della Bea. Dulcea Bea?
- Pot să-ţi spun Bea? - Da, îmi place.
Rareori m-am încrezut în cineva.
Unul este Jeff Brown, directorul meu de turneu,
Newman Fathead, tenorul meu,
şi tu.
Fă-mi un serviciu, Bea. Să-mi spui întotdeauna adevărul,
aşa cum ai făcut şi până acum.
Să nu mă compătimeşti pentru că sunt nevăzător.
Cum să-I compătimesc pe cel pe care-I admir?
- Pot să-ţi cânt ceva? - Acum?
Nu, Ray.
Chiar acum.
E acolo. L-ai găsit.
Da, e bun.
Tu cântă, eu trag perdelele. Să nu ne vadă vecinii.
E un sacrilegiu.
Ce spui?
- E un gospel. - Ştiu. Eu I-am compus.
Mi-ai spus să-mi construiesc propriul stil. Ăsta este.
N- ai voie să cânţi gospel în maniera asta.
E ceva diabolic?
Ceva păcătos? Crezi că sunt un păcătos?
Am cântat toată viaţa gospel şi blues. Mă reprezintă.
Şi dacă vreau să fac cum mi-ai spus, trebuie să fiu natural.
Îmi exprim dragostea pentru tine.
Cât de mult te iubesc.
Ce poate fi mai natural?
Spune-mi. Nimic nu-i mai natural ca noi doi.
La o adică, anulăm tot. Dar, ce-i spunem lui Ray?
Adevărul. Ruth Brown e însărcinată, şi turneul s-a contramandat.
Dar LaVern Baker? Putem face un turneu cu ea.
N- are nici o înregistrare. N- avem ce promova.
Tu scrie cu Jesse vreo două cântece pe care să le înregistreze.
Îmi ia o lună s-o fac...
Aşa, şi? Trebuie să facem ceva.
Ray are o trupă nouă. Cum o fi reuşit aşa repede?
Şefu', au sosit.
La locurile voastre! Să le arătăm ce ştim!
...spune-i tu.
Mă pui pe mine să-i spun? De ce eu?
Ideea cu Ruth Brown a fost a ta.
Ruth Brown a fost o ideea bună şi încă mai este.
- Ahmet. - Da.
- O punem pe vinil. - Absolut.
Ascultă asta, New York! E muzică adevărată!
Nu sunt decât şapte melodii pe disc.
Ascultaţi-I pe noul Ray Charles. E inegalabil!
În primă audiţie la "Moondog Show"!
După mine, Agenţia Shaw e cea mai serioasă din circuitul Chitlin.
Milt Shaw, el este Ray Charles. Ray, el este Billy, părintele lui Milt,
cel care mi-a atras prima dată atenţia asupra unui pianist orb,
pe când îl impresaria pe Lowell Fulson.
Credem în talentul tău şi vrem să facem afaceri împreună.
Am programat deja concerte în 10 oraşe
- cu Solid Senders al lui Roy Milton... - Îmi place Roy Milton.
...şi Tangula, o exotică dansatoare de shake.
E grozavă. Ray, trebuie să-ţi spun
că faci ceva extraordinar. Nimeni n-a mai combinat R&B şi gospel.
"I've Got A Woman" e o nebunie. Ar trebui să mai compui una, imediat.
Sună bine ce spui, dar trebuie să dau o fugă până în Texas,
să-mi rezolv câteva probleme. Apoi, mă întorc.
Grăbeşte-te. Sunt nerăbdător să vând tot.
Stai liniştit. Nu vreau s- o ratez pe frumoasa Tangula.
Della, aşteaptă să-mi iau aparatul de fotografiat.
Să vă fac o poză! Stai acolo, Ray!
Della, poza!
Vezi cum calci, Ray. Sunt ultimele trepte de libertate.
Nu deschide uşa! Ray, trebuie s-o treci în braţe.
La dreapta!
Vrei să te ajut? Sigur ştii cum se face?
Pot să intru?
Aşteaptă!
Ce se întâmplă, Ray? Deschide!
De ce mi-ai închis uşa, Ray?
E prea strâmt aici. Avem nevoie de puţină intimitate.
Ne mai trebuie spaţiu, dacă vine un copil.
Bea, o să fiu în turnee mai bine de un an.
Mă gândeam că dacă nu sunt un tată bun?
Al meu lipsea mereu. Avea trei familii în acelaşi timp.
Tu o să ai una, chiar de acum.
- De acum? - Ce părere ai?
Asta voiam să ştiu.
Opriţi! V- aţi pierdut raţiunea?
Încetaţi! Trebuie să vă pocăiţi!
- Ajunge! - Stai aşa, omule.
- la mâna de pe mine! - Nu-i bine ce faceţi!
Lasă lumea să asculte!
Aţi venit să-I ascultaţi pe Satana!
Daţi bani diavolului.
- Aveţi vreo problemă? - Da, avem o problemă.
Cânţi gospel. Ai transformat muzica Domnului în sex.
Faci bani din lucrarea Domnului!
Nu vă hliziţi la mine! Sunteţi de-o teapă! O să ajungeţi în iad!
Are dreptate. Aici, greşim.
Nu-i nimic. Lăsaţi-I să plece!
- Aveţi dreptul la propria credinţă. - O să ajungi în iad!
- Şefu', anulezi spectacolul? - Nu, n-am să-I anulez.
Găseşte-mi alt basist, până mâine.
Vreau să vă întreb ceva: Vreţi să mai cânt? Spuneţi "Amin".
Amin!
Între timp, găsiţi-mi o fată care a mai cântat la biserică,
- dar nu atât de bigotă. - Bine.
Să începem...
- Ray, ţi-ai luat ceasul? - Da.
Cămăşile albastre sunt deasupra,
pantalonii la mijloc, iar cămăşile albe, dedesubt.
Poftim ochelarii! E timpul să pleci.
- Bea, de ce nu vii cu noi? - Ce să fac eu în turneu?
Ce am discutat. Oricum, avem nevoie o voce feminină.
Mă vezi, aşa umflată, bâţâindu-mă pe scenă?
Ştii că nu pot să te văd, dar mi-a venit altă idee.
Nu începe ce nu poţi termina. Te aşteaptă Jeff.
Ştii că nu pot merge însărcinată cu tine în turneu.
Îţi aduc trusa de ras.
Bea, o iau eu. Aşteaptă!
- Bea, o pun eu. - De când ascunzi asta de mine?
Sunt soţia ta!
Ţineam atât de mult să te văd, că am uitat să la las la băieţi.
Lasă-mă pe mine. Sunt doar medicamente.
Aiurea, medicamente, Ray. Nu te minţi!
Nu le vând. Voiam să gust.
Nu gusta otrava aia, Ray. O să mori. Trebuie să te opreşti.
- Nu vreau! - Cu mine, cu copilul, cum rămâne?
Bea, nu sunt dependent.
Dacă văd că va cauza carierei mele, ţie sau copilului,
mă opresc imediat. Dar ştiu că nu va fi aşa.
De unde ştii?
Poţi să te enervezi, că tot nu renunţ.
- Atunci, vin cu tine. - Nu.
Dar spuneai că... - Cred că aveai dreptate.
Turneul nu-i o idee bună pentru tine şi copil.
Ce să însemne asta, Ray?
Că atunci când mă voi întoarce, sper să te mai găsesc în casa mea.
Casa ta?
- Jeff, ia geamantanul! - ÎI iau, Ray.
Bună, Della Bea.
Te simţi bine?
Bine, mulţumesc.
- Cum arată? - Foarte frumoasă. Cafenie.
Grozav. Îmi place vocea ta.
- Cum spuneai că te numeşti? - Mary Ann Fisher.
Ce-ai zice dacă ai cânta un cântec de dragoste în stil gospel?
Oricum, gospel-ul e despre dragoste, nu?
Da. Vrei să mă simt ca un păcătos?
Dle Charles, îl iubesc pe Dumnezeu, şi El mă iubeşte pe mine.
Dar nu sunt ipocrită.
Pe mine mă fraiereşti greu, dar pe Dumnezeu e imposibil, nu?
Hai, să repetăm puţin cântecul?
- Bine. - Şefu', trebuie să plecăm.
Du-te! Vin şi eu imediat.
- Simt că ne atrage ceva. - Eşti sigur?
Haide.
- Eşti nemaipomenit. - Şi tu, iubito. Aşează-te!
Ce zici?
- Ray, la telefon. - Răspunde tu.
Este Della Bea.
Drăcie! Spune-i să sunt ocupat.
Nu pot s-o mint pe Bea.
E soţia ta?
Taci.
Vin imediat.
Să nu te atingi de droguri? Nu-ţi fac decât rău.
- Are toate degetele? - Da.
Poate...
să vadă?
Da.
- Vrei să-I ţii în braţe? - Nu pot.
Haide, Ray.
- Nu ştiu dacă sunt în stare. - De aceea ai venit.
Ţine-i capul cu mâna.
E tăticul tău.
Nu-i nici cât o felie de pâine. Mulţumesc.
Nu este un cadou, Ray. Este fiul tău.
Să ştii că voi avea grijă de voi amândoi.
Te iubesc.
Şi eu te iubesc, Ray. Dar trebuie să-ţi spun ceva.
Ştiu că meseria ta e muzica, dar să nu-mi aduci acasă lumea ta.
Casa pe care vreau s-o clădesc pentru tine şi copiii tăi.
Bea, îţi făgăduiesc. Există câteva lucruri...
Nu. Taci! Nu sunt proastă!
Eşti singura femeie pe care o voi iubi vreodată.
Mamă, ajută-mă!
Te rog, ajută-mă!
Am nevoie de tine!
Mamă, ajută-mă!
Te-am auzit, mamă. Eşti acolo.
Da, aici sunt.
- De ce plângi? - Pentru că sunt fericită.
A venit unchiul Jeff! Am aparatul la mine!
Sarah, intră! Aşează florile în spatele lor.
Toată lumea să zâmbească.
Bună, băiatul mamei! Hai acasă, să mănânce ceva!
Ţi-am luat fursecurile preferate.
Dacă trecem prin toate barajele poliţiei, întârziem.
Păstrază limita regulamentară.
De ce nu plecăm la Memphis? Am avea cuibuşorul nostru.
Nu plec din Houston.
- Pariez că ea nu-ţi face aşa. - Potoleşte-te!
Nu te mai osteni. N- am să-mi părăsesc familia.
Bine, iubitule. Nu te supăra!
Ce zici dacă m-ai lăsa să fac mai multe în spectacol?
- Un solo, de exemplu? - Nu te potoleşti?
Am să plec la New York pentru câteva promo-uri.
Ai o săptămână să pregăteşti ceva,
şi mai vorbim când mă întorc.
Ador New York-ul. Fiecare poate să cânte ce vrea.
Le-au plăcut. Ray, oamenii ăştia te iubesc.
O să apari pe coperta Billboard.
Aş vrea să înregistrez ceva aici. Mâine e bine?
Ţi-ai adus trupa?
- Da. - Păşeşte.
Mai puţin Mary Ann. Vreau altă atmosferă.
Vreau să-mi sune ca un dans între un bărbat şi trei femei.
Sună haios. Pot să asist?
E un dans al vocilor, Ahmet.
La ce te-ai gândit? La trei Mary Ann?
Nu, e prea moale. Vreau ceva mai necizelat.
- Cookies. - Ce este cu Cookies?
Îmi plac Cookies.
IKE şi DICK - LA DISPOZIŢIA VOASTRĂ! EISENHOWER - NIXON
E în formă!
Întreabă-le dacă vor să rămână la noi.
Din câte îl cunosc pe Ray, n- au nici o şansă.
Nici că se putea mai bine, Ray.
Ştiţi ceva, îmi place la nebunie!
O lăsăm aşa.
N- am mai înregistrat o melodie din prima!
Cookies astea sunt delicioase.
Ştii cum e. Când e să fie...
Înţeleg. M-au trecut frisoanele, în seara asta.
Pentru că încă nu te-au plătit.
Vreau să vă întreb ceva:
Ce părere aveţi de un turneu împreună?
- Cât primim? - Habar n-am. Se ocupă Ahmet.
- Adică, nu face ce-i spui tu? - Bineînţeles.
Nu vă faceţi griji. Se ocupă fratele Ray de voi.
Măma m-a învăţat să am singură grijă de mine.
- Mămica ta e aici? - Nu, dar vorbesc eu pentru toate.
Ba nu.
Ascultă, Vorbesc-Eu-Pentru-Toate, ce zici de 20 de dolari pe săptămână?
20 pe săptămână. Vrem 40 de căciulă.
- 40 de căciulă? - Exact.
- Nu. Ce zici de 25? - Suntem de acord cu 30.
Mai bine accept, până nu mă scoateţi la pepeni.
30 pe săptămână!
- Batem palma? - Da.
- Tu eşti Margie, nu? - Da.
De acum, vă veţi numi Raelettes.
Raelettes?
- Asta ce să însemne? - Dumnezeule, ce mă fac cu tine?
Găseşti tu ceva.
- 30 de dolari pe săptămână! - Vom fi Raelettes!
Fathead, ai întârziat. Şi tu, Bob.
Stai, Jeff! Ascultă!
Jeff, de acum, facem armonie în patru.
Ethel, vei cânta alto.
Margie, tenor. Pat, soprană şi Mary Ann, bass.
Nu vreau bass. Eu sunt soprană.
Cânt eu bass. De unde suntem noi, putem cânta orice.
Vorbeam de cântat, nu de grohăit.
- Ce? - Se împute treabă.
Pe cine faci tu scroafă?
Dacă te simţi cu muscă pe căciulă...
Ţine-ţi gura, până nu te...
- Potoliţi-vă! - Ce vă tot răţoiţi acolo?
Mary Ann, am compus un solo pentru tine.
- Un solo? - Da. Coboară să ţi-I cânt.
Ethel? Vino să vezi ce pian şi-a luat Ray.
- Îi zice Wurlitzer. - Cum?
Merită să-I vedeţi. E genial.
lubitule, ţi-am adus ceva de băut.
- Nu cânta asta. - Vrea să-i cânt altceva.
Domnilor, ce nebunie avem aici!
Asta da maşină!
Parcă e tanc!
- Priveşte! - Să facem un tur!
Eu sunt şefu', aşa că eu conduc.
Să nu loveşti ceva, Ray.
- Te simţi bine? - Da.
- La ce camera stai? - 69.
Eşti obscen. Asta-mi place la tine.
- Serios, la ce cameră stai? - La 626.
624. Nu mai pot să aştept până în cameră!
Aici este 626. Unde este cheia?
- Caut-o! - Trebuie? Asta e?
S- ar putea.
Doamnelor şi domnilor, Mary Ann Fisher.
- Stai să vezi ce am în desagă. - În desagă?
Te înalţă la lună. Dă-mi mâna, Ray.
la trei. Sunt pentru tine.
Credeam că-mi eşti prieten, Fathead.
- M-ai furat la cântar. - Nu mă lua aşa, Ray.
- M-ai furat la cântar. - Nu-i adevărat.
Vrea omul să se drogheze, să se simtă bine,
dar i-o trag dealer-ii ăştia. Fii mai riguros!
Ştii ceva, în seara asta vreau să mă droghez,
şi n-am de gând să mă cert cu tine de pomană.
Fathead, cel puţin leagă-mă. Zău, omule.
Dacă tot eşti aşa deştept, descurcă-te singur.
- Salut, Margie. - Salut, Fathead.
La naibă!
Nimic nu-i gratuit pe lumea asta, decât lisus.
- Margie. - Da. Ce doreşti?
Fă-mi un serviciu, iubito! Adună-le tu, dacă vrei.
- Dacă mă laşi să încerc şi eu. - Nu, iubito. Nu-s pentru fetiţe.
Nu sunt fetiţă!
Ştiu, dar chestiile astea te duc unde n-ai dori să ajungi.
- Vreau să împart plăcerea cu tine. - Ascultă-mă!
Dacă aud că ai luat droguri, am terminat-o cu tine. Ai înţeles?
Şi crede-mă că aşa va fi!
Nu vorbi aşa, Ray.
Ray, ţi-am urmărit spectacolul seară de seară.
De fiecare dată, e ceva nou pentru mine.
Poate pentru că e nou şi pentru tine.
Parcă trăieşti fiecare cuvânt. Fiecare notă este înnebunitoare.
Zău dacă nu-mi frângi inima. Eşti un geniu, iubitule.
Vreau să trăiesc asta alături de tine. Asta-i tot.
- Priviţi! Îi tremură genunchii. - lar s-a drogat.
- E atins rău. - Da, dar ascultaţi-I. E genial.
Nu poţi să ai încredere într-un drogat.
Şi ce să fac? Ascultă cum cântă!
- La mulţi ani! - La mulţi ani, Ray!
Ştii ce ai de făcut. Trage aer în piept şi suflă!
- Le-a stins? - Pe toate.
Vreau să vă mulţumesc foarte mult.
Vă rog, încă un rând de aplauze pentru dra Margie Hendricks.
Vă mulţumesc. Noapte bună!
Ştii cât e ceasul? Şi care-i problema?
Problema e trecută în contract.
Ray, mai ai 20 de minute de cântat.
Şi ce să fac?
Nebunul ăla ne socoteşte fiecare secundă din contract.
Stai lângă el. Mă descurc eu.
E în regulă.
Ni s-a spus că mai avem puţină treabă.
- Este ultimul cântec din program. - Nu va fi niciodată ultimul cântec.
Orchestra să mă urmărească şi să cânte după mine.
- Unde pot găsi discul? - Nu ştiu. Încă nu există.
O să-i spun lui Ray să-I înregistreze.
Asta este.
Vă spun eu, e beton. Va fi şlagăr.
E fantastic, Ray. Dar ce faci cu el? E prea lung.
Dacă-I cântăm în fiecare seară, ne urcăm lumea în cap. Zău.
Tom, opreşte banda! Vino aici!
Ray, poate că ai dreptate. De fapt, sunt convins că ai dreptate.
N- am mai auzit un cântec ca ăsta. Dar cum îl vindem?
Am putea tăia cupletul al doilea şi să-I înlocuim cu refrenul.
- Dacă-I tai, te tai eu bucăţi. - În regulă, Ray. Ahem.
L- am putea împărţi în două. Faţa A, faţa B. S-a mai făcut.
Da.
Conţine prea mult sex. E prea erotic pentru copii.
- Să-I înregistrăm. - De aceea vă iubesc.
Ce mama naibii? E vorba de Atlantic, nu?
ÎI lansăm în vară. În vacanţă, e mai puţină cenzură.
- Copiii defulează. - E în regulă!
Tom, să vedem cum tăiem dovleacul ăsta în două.
- Arată-mi de ce eşti în stare. - Bine, şefu'.
O parte pe faţa A, o alta pe faţa B. E în regulă.
- Cum te simţi, Ray? - Bine.
- Mă referam la droguri. - Poftim?
Te-am văzut la spectacol. Te-ai scărpinat tot timpul.
- Şi acum te scarpini. - Am lipsit vreodată?
Niciodată.
Cine mai vinde un disc din prima?
Ray, tu vinzi mai bine ca oricine,
dar nu mă refeream la tine ca om de afaceri.
Ascultă-mă! Îmi fac griji pentru tine.
Îţi spun ca prieten. Eşti cu pantalonii în vine.
"Cu pantalonii în vine."
Ai învăţat prea multe de la ţărănoi.
Stai liniştit. Dacă văd că-mi cauzează, mă las de droguri.
Top 100- 6 iulie 1959
Cel mai bun disc al lui Ray Charles
A ieşit din circuitul Chitlin'.
Down Beat I-a votat cel mai bun cântareţ de jazz.
Dacă îl vreţi la Philadelphia, găsiţi-i o sală mai mare.
Ray Charles şi hitul său R&B "What'd I Say" sparg toate topurile
Cum al doilea?
Ray Charles e cap de afiş. 1000 de dolari sau nimic.
Minunat.
M- am tot gândit, Ray.
Nu cunosc pe nimeni la Los Angeles.
Bea, nu vrau să-mi crească copiii în Sud.
Los Angeles e o rampă de lansare pentru un negru.
- Toată familia mea e în Texas. - De aceea ne mutăm la Los Angeles.
Jeff, spune-le băieţilor că sunt liberi să plece în vacanţă.
Bine, şefu'. Îndată ce te văd instalat.
- Ce cocotier mare! - Nu-i cocotier, e palmier. Sunt mii.
lată cheia pentru o viaţă mai bună.
- Ray, e prea mare. - Ai văzut sufrageria?
- Suntem abia în octombrie. - Doream să sărbatorim mai devreme.
Orchestra o să cânte în timpul sărbătorilor.
- Eşti incredibil. - Uită-te la cadouri!
Vezi ce ţi-a adus Moş Crăciun. Ai fost cuminte?
Haide, Crăciunul a sosit mai devreme!
Deschide-le!
- Pe ce-a pus mână? - Pe o chitară.
- Muzician, ca tata. - Ştii să cânţi?
Alo?
Ce cadou ai mai luat?
- De unde ai numărul? - Tu ce crezi? Dă-mi-I pe Ray.
Ray, la telefon.
Ocupă-te tu.
Ray, e important. Vino la telefon!
- Vin imediat. - Bine.
- Cine este? - Margie.
Ajut-o pe mama să-I schimbe pe frăţiorul tău.
Nu vreau să plec. Vreau să deschid cadourile.
- Vino! - Nu vreau.
Nu mă interesează. Nu-ţi mai spun a doua oară.
- Alo. - Bună, iubitule.
Sunt la Los Angeles. Am venit să-ţi fac o surpriză.
Să-mi faci o surpriză? Ai înnebunit?
- Sunt cu soţia şi copiii. - În turnee, eu sunt dna Charles.
- Asta, în turnee. - Am aranjat totul pentru amândoi.
- N-auzi ce-ţi spun? - Am o sticlă de Bols şi...
Taci. Vom înregistra peste două săptămâni.
Ne vedem atunci.
- Aşteaptă, Ray! - Pa.
Opriţi! Tăiaţi! Sună aiurea.
Nu merge acompaniamentul la trei pe patru.
Repetăm de la începutul benzii.
Ce-a fost asta?
Ştiam că-ţi place. E pe opt piste. E nou.
Putem înregistra opt părţi separat.
- Abia aştept să-I văd. - Ce e de râs?
Nimic, "partenere".
Jeff, Madgie s-a îmbătat?
Du-te acasă şi culcă-te!
- Margie, te conduc eu. - Nu! Plec când am chef eu.
- Acum are chef. - De ce nu mă dai afară, fraiere!
Te învăţ eu să mă mai tratezi ca pe o bucată de carne!
Nu vreau să tac!
- Intervenim? - Nu.
Plecaţi toate, imediat!
- Hai, dă-mă afară! - Jeff, dă-le pe toate afară.
Eşti un nenorocit! la laba de pe mine, Jeff!
Eşti un ticălos,Ray!
Nu dă doi bani pe mine!
- Ai dreptate. - Lasă-mă în pace, Jeff!
- Ai pierdut un pantof. - Gata, hai la treabă!
Tom, iată ce vreau să faci.
Coborâm partea vocală şi terminăm acompaniamentul.
Cum facem acompaniamentul, Ray? Ai trimis fetele acasă.
Ştiu ce am făcut cu ele. Mă coup eu de acompaniament.
Tu dă drumul la aparat şi fac eu partea fetelor.
Caută-mi o fată pentru "Oh, Johnny".
O clipă
- Ce este o fată pentru "Oh, Johnny"? - Cred că am o idee.
Nu există limite, Ray. Îţi ofer 5000 dolari pe noapte.
Pot plusa până la 15000.
Repetăm în 10 minute.
- Jeff, îmi cauţi nişte ţigări? - Da, şefu'.
15000 pe concert?
Peste patru luni, expiră contractul tău cu Atlantic.
Da. Am contractul la mine. Vor să-mi dubleze redevenţele.
Până să te înhami iar cu ei, lasă-mă să văd ce mai pot găsi.
leri, am avut o discuţie fructuoasă cu ABC-Paramount.
Cu ABC? Cine te-a pus?
Ca şi agenţia Shaw, Atlantic este familia mea.
Treaba mea este să-ţi găsesc cele mai bune contracte.
- ABC este foarte interesat. - Nu.
Cât de interesaţi sunt?
Un avans de 50000 de dolari pe an, timp de trei ani?
Îţi produci propriile discuri.
Ei deduc costurile de înregistrare, iar tu primeşti 75%.
Ahmet şi Jerry sosesc în seara asta.
Nu le promite nimic până nu discut cu ABC!
Cum spunea mama: vorba nu costă bani.
Gata cu formalităţile! Să ne întoarcem în birou, Ray.
Pot să-ţi spun Ray? Vreau să te simţi bine la noi.
Trebuie să ştii că ABC îţi va oferi toate condiţiile.
Trecerea la o casă de discuri mare, implică vânzări mai mari
şi atragerea unui public numeros, negru sau alb.
Dle Clark, am lucrat multă vreme cu Atlantic,
şi vreau să le mai acord o şansă pentru o nouă ofertă.
Desigur. Dar mă îndoiesc că vor fi în stare.
Noi îţi oferim un contract de vis.
Dacă-mi produc singur discurile, matriţele sunt tot ale mele?
Până acum, n- am mai procedat aşa.
Nici o casă de discuri n- o face.
Asta m-ar fi convins să părăsesc Atlantic Records.
Ahmet crede că Atlantic este o familie.
Este şi părerea mea. Evident, nu este şi a ta!
Lui Ahmet nu i-a venit să creadă. Ştii ce a spus?
Că n-o să ne întorci niciodată spatele.
Oricum, nu pentru unul ca Sam Clark!
Asta-i bună! Sam Clark, un incapabil,
care nici nu face deosebire între Earl Hines şi Art Tatum!
Te-am lăsat să creşti alături de noi.
Nimeni n-a dat doi bani pe talentul tău. Noi I-am cultivat.
Ai făcut tot ce-ai vrut.
La dracu'! Merităm mai mult.
Jerry, să nu-ţi închipui că nu apreciez ce aţi făcut pentru mine.
Ahmet, sunt mândru de cum am lucrat împreună.
Dar Atlantic a scos bani frumoţi de pe urma discurilor mele, nu?
Da, aşa este, Ray.
Tu m-ai învăţat că producerea unui disc e o afacere
şi trebuie să faci totul pentru a o dezvolta.
75% şi recuperarea negativelor e o afacere bunicică.
Tu poţi să-mi oferi aşa ceva?
Ray, ne-ar plăcea, dar nu ne permitem.
Nici chiar Sinatra n-a primit o ofertă mai bună.
Sunt mândru de tine.
Băieţii aceia au căpătat ce au meritat.
O să-i treacă. Voi găsiţi mereu pe cineva.
Ce porcărie! Cică ABC-ul nu-I joacă pe degete.
Nu, nu-I joacă. A fost ideea lui Ray.
- Este ceva nou. - Tu ai rămas un rebut, Jeff?
Da. Noi ce facem? Trebuie să mâncăm şi noi.
FESTIVALUL DE JAZZ DE LA NEWPORT
Este un succes. Ce e rău în asta?
Criticii spun că e prea comercială.
Orchestra, corul, Perry Como Show?
Dacă aşa simt eu muzica, înseamnă că e adevărată.
Ba nu. Ray Charles e un trădător.
Eliberarea oarbă, şi-a uitat obârşia.
Quincy Jones. Le facem o poză?
- Şase-nouă! - Hei, băiete.
Interviul s-a terminat.
- Vă iau la amândoi interviu. - Altă dată.
- Ce mai faci? Arăţi bine. - Şi tu.
Ai auzit ce se vorbeşte despre mine?
Că nu mai pot. Că am dat-o pe comercial.
Înregistrează alt şlagăr.
Nu-i uşor să fii mărişor, puştiule.
- Pe unde ai umblat? - Pe la Paris.
Bonjour. Aşa se zice în Franţa.
Am auzit că ai avut mare succes.
Să scoatem un disc împreună! O să fie omor pe el.
După festival, unde pleci?
La Washington, Richmond, Virginia, Georgia.
Dacă ai scos discul, trebuie să-I vinzi!
Tot în sud, omule? Mie mi-a ajuns.
Zău, puştiule, acolo sunt banii.
Când am plecat cu Hamp din Seattle, acolo ne-am dus.
Parcă eram la puşcărie.
Pe Mississippi, negrul este "băiete", Ray.
Chiar şi la 80 de ani.
N- am să mai cânt cu Jim Crow niciodată.
- Dacă asta simţi... - Serios. Trebuie să facem ceva.
Nu-i dracu' aşa negru. O să câştigăm o grămadă de bani.
Cu plăcere.
- Eşti gata să repetăm? - Ce să repetăm?
Vino, să mă ajuţi. Percy mi-a trimis un cântec nou.
Ştii ce se spune despre mine? Că nu mai sunt bun.
Aşa o să se spună şi despre tine.
Erai sufletul formaţiei. Acum umbli mereu beată.
Sufletul beţiv al unui drogat orb. Un cuplu adorabil.
De ce mai stai aici?
Nu sunt beată, Ray. Sunt însărcinată.
Ăsta e adevărul. Port copilul tău.
Nici nu se discută.
Trebuie să mergi la doctor, să scapi de copil.
De ce, pentru că nu sunt drăguţa ta Bea?
Nu sunt bună să am acest copil?
Te culci în patul meu în fiecare noapte.
Am să păstrez copilul ăsta, Ray.
- Nu, Ray! - Ascultă-mă!
Ştii că ţin la tine. N-ai să păţeşti nimic. Plătesc tot.
Nu! O să te coste mai mult.
Părăseşte-o pe Bea! Vino să locuieşti cu copilul nostru!
Ţi-ai pierdut minţile. Ştiai ce ai putea păţi.
Ştii că n-am să-mi părăsesc familia.
Să-ţi părăseşti familia? Eşti un prost.
Ai părăsit-o deja pentru droguri, pentru mine şi pentru muzică!
Ştii ce este trist? Habar n-ai de asta.
De acum, noi doi nu mai facem decât afaceri.
Aşa. Înfurie-te!
Ray, Sam la telefon. M- ai auzit. Sunt Sam!
"Hit the Road" e al doilea "number one" al nostru.
Da. ABC a decupat toate titlurile din ziare.
Felicitări pentru nominalizarea la premiile Grammy.
Nu, ştiu că ai să câştigi. Te simţi bine?
Bucură-te!
Mulţumesc, Sam. Mă bucur foarte mult.
Am luat de la Jeff banii de drum.
- Margie, nu pleca, iubito! - Sunt pe discul tău.
A sosit timpul să cânt şi singură.
Nu vreau să... cânţi solo.
Ray, vreau să fac ceva şi pentru mine.
- Îţi aminteşti colibriul acela? - Ce spui?
Colibriul acela, Bea.
Nu vreau să pleci.
O să te aştepte cineva la St. Augustine.
Când ajungi, arată-le asta. Spune-le că te cheamă Ray Charles Robinson.
Nu mânca toate sandvişurile odată. Ai înţeles?
Te rog, nu mă trimite de acasă! O să fiu ca toţi copiii normali.
O să fiu cuminte, cum a fost George.
N- are nici o legătură cu George.
Vreau să ajungi cât mai sus.
La şcoala de orbi înveţi lucruri ce eu nu pot să te învăţ.
- Trebuie să înveţi carte. - Nu vreau să învăţ carte!
- Nu vorbi aşa! - Vreau să rămân cu tine!
Termină, Ray!
Nu vreau s-o duci de pe o zi pe alta, ca mine.
Fă ceva de care să fie mândră mama ta,
Făgăduieşte-mi că nimeni şi nimic nu te va transforma într-un infirm.
Că n-o să ajungi la mila nimănui şi o să stai pe propriile picioare.
- Făgăduiesc. - Te iubesc, puiule.
Sunt tare mândră de tine.
Opriţi ura de rasă!
EGALITATE ÎN DREPTURI
FĂRĂ SPECTACOLE DISCRIMINATORII
Ray Charles şi orchestra sa
Bine ai venit la Augusta, Ray! Ne bucurăm să te vedem.
Eşti de acord cu acţiunile de protest, Ray?
La o parte!
Îmi cer scuze, Ray. Să intrăm mai repede.
Ne aşteaptă răcoritoare.
Dle Charles! Sunteţi victima discrimănării rasiale.
Ringul de dans e doar pentru albi. Năgrii rămân doar la balcon.
Asta-i situaţia. Suntem în Georgia.
Credeţi că noi nu ştim? Aici, negrii sunt persecutaţi zilnic!
Nu am ce face. Sunt artist. Vom cânta cu toţii despre rasism.
Pleacă de aici, băiete!
Nu-i normal ce se întâmplă. Am putea schimba chiar acum situaţia!
Regret, dar n-am ce face.
Ai auzit, băiete? Aşa e dat să fie.
Nimeni şi nimic nu va schimba situaţia.
Acum, cară-te şi ia şi gunoaiele astea cu tine!
Staţi aşa. Are dreptate, Jef. Ne întoarcem la autobuz.
- Eşti sigur? - Toată lumea la autobuz!
Aţi auzit ce a spus Ray! Înapoi la autobuz!
- Vorbeşti serios? - Înapoi la autobuz!
- Nu mai e nimic de făcut aici. - Ray, mă cunoşti.
N- am să pierd banii doar că te-ai făcut deodată militant.
N- am ce face, omule.
Am semnat un contract. Dacă-I încalci, te dau în judecată!
- Am să-I câştig, Ray! - Fă cum crezi.
- Îţi iau toţi banii! - Fă cum crezi că e mai bine.
Am să te aduc la sapă de lemn, Ray!
Vă mulţumim, dle Charles. Aţi fost la înălţime.
Nu, eu îţi mulţumesc. Ai avut dreptate.
N- ai să mai ţii niciodată spectacole în Georgia!
Ţi-a intentat proces. Rişti mult, Ray.
Are relaţii. Îţi poate interzice să mai cânţi vreodată în Georgia.
Dar ar putea renunţa la proces, dacă te răzgândeşti.
Nu, cât timp există discriminare.
Admir ceea ce faci, dar nu poţi refuza oferta.
În Georgia ai vândut cele mai multe discuri.
Nu mai cânt niciodată pentru rasişti, ai înţeles?
- Da. - Trimite-i înăuntru, să repetăm.
Gata, începeţi!
MARELE PREOT AL JAZZ-ULUl AMERICAIN CONDAMNĂ RASISMUL ÎN AUGUSTA!
EBONY - FEBRUARIE 1961- 35 cenţi
Ray Charles a fost interzis într-o sală rezervată albilor.
RAY CHARLES CONDAMNAT DE UN TRIBUNAL DIN GEORGIA
RAY CHARLES INTERZIS PE VIAŢĂ ÎN GEORGIA
Dansaţi! Să dansăm cu toţii!
- Charles, te simţi bine? - Da. Ce se petrece?
- Nişte copii dansează pe scenă. - Să danseze! De aceea au venit.
Nu le faceţi nimic! Lăsaţi-i să danseze! Dansaţi!
Dle Charles, de la Western Union! Avem o telegramă pentru dvs.
- Trebuie să semnaţi de primire. - Vin imediat.
Poliţia din Indianapolis. Ni s-a spus că e muzica prea tare.
- Unde te duci, băiete? - Mergeam la baie.
Pune-i cătuşele!
Recunoşti astea, Ray? Heroina e interzisă.
Nu fac trafic. Nu fac rău nimănui.
Ba faci rău tuturor.
Muzica ta de junglă otrăveşte minţile copiilor noştri.
Am să te înfund pentru totdeauna.
Pricepe. Am nevastă, am copii. Am responsabilităţi.
De ce nu le-o spui şi lor? Aduceţi-i înăuntru!
- Ray! Este adevărat? - De când te droghezi?
- Vorbeşte, Ray. - Ce acuzaţii ţi se aduc?
- Bună, puiule. - David.
- Bea? - Ce este?
- De când m-am întors... - De când ai ieşit din arest.
Da. De când am venit, n-ai schimbat nici două vorbe cu mine.
Ce-ai fi vrut să-ţi spun? Oricum, nu mă asculţi.
- Poate că ai dreptate. - Zău, Bea, ştii că te iubesc.
Şi n-ai să te mai droghezi?
Ce nu înţelegi tu e că am de-a face cu mulţi oameni josnici.
Da.
Azi I-am luat eu pe cel mic de la şcoală,
din cauza vorbelor pe care i le aruncă ceilalţi copii.
Aici, sunt copii răi. Mai bine ne-am muta în Beverly Hills.
N- o să ne mutăm nicăieri. Nu cartierul e de vină,
ci ceea ce-ţi faci cu mâna ta. Copiii ăştia te admiră.
Vrei să ajungă să ia şi ei otrava aia?
- Bea, eşti nedreaptă. - Cum adică sunt nedreaptă?
E o lovitură sub centură.
Alo?
Nu fă bancuri cu mine, Milt! Serios?
Mulţumeşte-i lui Sam din partea mea. Bine.
Ce s-a întâmplat, Ray? Vorbeşte! Ce s-a întâmplat?
ABC mi-a clasat dosarul. Poliţia nu avea mandat.
I- a mituit.
Doar nu voiai să intru la închisoare?
Nu. Eu vreau să nu te mai minţi, iar ei îţi dau apă la moară.
- Chiar nu înţelegi? - Atunci, fă-mă să înţeleg!
Când ies pe uşă, păşesc singur, în întuneric!
Încerc să fac ceva ce n-a mai făcut nimeni în muzică.
Dar nu reuşesc când sunt mereu singur.
Aici, nu vreau să fiu singur. Nu şi la mine acasă.
Dacă nici tu nu mă înţelegi, atunci cine?
Nu ştiu cine să te înţeleagă.
David? Vine mama!
Ray, noi te scoatem din rahat, şi tu vrei muzică country?
Toată viaţa am cântat muzică country. Alături de Florida Playboys.
Am investit enorm în tine. Ar trebui să daţi şi voi ceva.
Nu vrem să-ţi pierzi admiratorii.
Da, dar cred că avem mai mult de câştigat decât de pierdut.
Ray, e o idee proastă.
Când am venit, aţi trecut în contract că pot să-mi aleg singur muzica.
Vrei să citeşti paragraful?
E la pagina trei.
Nu-i nevoie.
"LA SOLICITAREA EXPRESĂ" A LUl RAY CHARLES ŞI A ORCHESTREl SALE
Bună seara, Saint Louis! A sosit clipa cea mare.
Inventatorul muzicii soul. Însuşi marele Ray Charles!
Vă mulţumesc.
Am înţeles că mulţi dintre voi nici nu ştiţi că m-am născut în sud.
De câte ori deschideţi radioul, ascultaţi "Grand Ole Opry".
Cu asta am crescut. Sper că nu vă deranjează,
dacă interpretez ceva din locurile mele natale.
- "Unchain My Heart!" - "Georgia on My Mind", Ray!
Stinge luminile de sus şi de la mezanin.
Lumină blândă pe scenă şi un reflector pe Ray.
Pe răspunderea mea.
În 5, 4...
- A venit taxiul. - Bine.
Tati, dacă nu vezi, de unde ştii culoarea ciorapilor?
Îţi arăt. Fii atent!
Vezi, aici?
Am brodat cifra doi. O simt la mână. Doi este pentru maro.
Unu, pentru negru, trei, pentru albastru.
- Unde este patru? - Nicăieri.
Aşa este, nu există patru.
Mai avem la balcon.
Aveţi 10 minute să strângeţi. Vă schimbaţi la hotel.
Au fost topiţi după muzica country. Ray, eşti nemaipomenit.
Ştii de ce le place muzica country?
Au versuri frumoase.
Ray, vreau să-I cunoşti pe Joe Adams. Hal Ziegler I-a angajat
crainic pentruy restul turneului.
Te cunosc, "Mayor of Melody".
Îţi ascultam emisiunea la Los Angeles, în anii '50.
Între timp, amândoi am făcut multe lucruri bune.
De ce ai numărat, atunci pe scenă?
Stingeam luminile pe sală ca să liniştesc spiritele,
iar tu să cânţi liniştit, în loc să trebuiască să urli.
- Drace! Cine te-a pus? - Nimeni. Aşa trebuia.
Vezi, asta încercam să-ţi spun. Vreau să aud: "Aşa trebuia",
nu, "nu e treaba mea." Vorbeşte-mi despre Central Avenue.
Ştiu că-I cunoşti pe Jack Lauderdale.
Salut, New York!
Salut, Boston!
Salut, Saint Louis!
Bună seara, San Francisco!
ALBUMELE LUl RAY SE ÎNALŢĂ CA MERCUR ÎNTR-O ZI DE VARĂ
Ray, am o veste bună. Eşti pe coperta Cash Box.
"Cel mai vândut album din ţară: Acorduri moderne de country şi western."
- Eşti cel mai tare. - Aşa se zvoneşte.
S- au vândut toate albumele, nu mai sunt bilete la concerte.
Trebuie să-ţi investeşti banii. Treci în altă clasă de impozitare.
Să nu te speteşti, Fathead! Car eu instrumentele!
Jeff, Joe a jucat în Carmen Jones.
- Cine I-a regizat? - Otto Preminger.
Avea şi o piesă pe Broadway cu Lena Horne.
Ea era vedeta, eu aveam un rol secundar.
Nu mă îndoiesc.
Pregătiţi-vă pentru o seară extraordinară.
O voce unică, poate cea mai inovatoare şi mai energică a zilelor noastre.
Vă rog, poftiţi pe scenă... Îmi revine deosebita plăcere...
Întâmpinaţi-I cum se cuvine...
Vi-I prezint pe dl Ray... Charles!
Bea, la capătul străzii este un parc.
De acolo se vede tot Los Angelesul.
Nici la Beverly Hills nu găseşti aşa ceva.
Cum ţi se pare, Bea? Îţi place?
- Nu ştiu. N-am văzut-o încă. - Trebuie să-ţi placă.
Holul e proiectat să impresioneze pe oricine intră.
Are o scară impozantă, ca în "Pe aripile vântului".
Ar trebui să ne aşezăm portretele, ca Rhett şi Scarlett.
Bea, adu-I aici!
Ray, aşteaptă să vezi camera de zi.
Cum este?
Am construit un şemineu din mărmură, înalt cât două etaje.
- Îţi place, Bea? - E mare rău.
- Aşa este. Are 800 mp. - Cea mai mare din cartier.
- Eşti de acord? - Omule, ăsta e un palat.
Mare, zici? Aşteaptă s-o vezi pe cea de 2800 mp de la P.R.M.
- Da. Cartierul meu general! - Noul tău studio de înregistrări.
- Ai achiziţionat tot ce am cerut? - Este ultra-modernă.
Un pupitru cu opt piste, două magnetofoane. Totul funcţional.
Acest birou e mai mare ca multe case. Baie separată, la stânga.
În spate, e biroul meu. La stânga, barul tău privat.
- În mijloc, ai o sticlă de Bols. - Mă cunoşti destul de bine.
Dacă vrei să ieşi, strigă-mă. Sunt alături.
- E plăcut aici. - E casa pe care a construit-o Ray.
Aşa este.
Ray Junior, n-ai teren de baseball!
Reşedinţa familiei Charles.
Dle Charles?
Adu băiatul aici! Am un hot dog cu numele lui pe el.
Alo! Da. Ştiu cine eşti.
Ce? Doamne, nu.
Ray.
lau avionul şi ajung cât pot de repede.
Ce s-a întâmplat?
A murit Margie.
Cum s-a întâmplat?
O supradoză.
Nu e vina mea, Bea.
Eu n-am lăsat-o să se drogheze. Niciodată.
Sunt convinsă, Ray. I- ai dat un bun exemplu.
Dar copilul?
Ştiai?
ÎI cheamă Charles Wayne.
S- a născut pe 1 octombrie la New York. Are trei ani.
Copilul e bine. E la sora ei.
Am să le trimit nişte bani.
Nu-i nevoie. Le-am trimis eu lunar.
În 5 minute, dl Charles va fi aici să înregistreze.
Regulamentul pe care vi-I înmânează Jeff
intră în vigoare imediat...
Ai întârziat. Penalizare 50 dolari.
- N-am întârziat. - Joe, i-am păsuit 10 minute.
E 14:05. A întârziat. 50 dolari penalizare.
Ce zici? Unde este Ray?
N- ai ce să-i spui. Discuţi cu mine.
Vorbesc cu cine am chef, dar nu cu tine. Jigodie.
Ray, Joe Adams vrea să mă penalizeze pentru întârziere.
Când ai ajuns?
Ce? Adineauri. Băieţii încă se pregătesc.
- Jeff n-a... - Nu sunt Jeff cu tine.
Asta-i sigur, Jack!
Ray, mi-ai spus că eu mă oculp de formaţie.
Da.
Fathead, întoarce-te la repetiţie.
Ray, ştii cum este. Ai trecut prin asta.
Du-te, mă ocup eu.
Vrei să-mi spui ce se petrece aici?
Am făcut doar ce mi s-a spus. Ray conduce o firmă.
N- are rost să piardă vremea cu cei care întârzie.
Nu cu tine vorbeam, Joe. Vorbesc cu Ray.
Poate crezi că sunt prea indulgent cu ei, dar mă ascultă.
Dacă vii cu prostii din astea, o să pierzi oameni buni. Ascultă-mă!
Sunt o mulţime care aşteaptă să cânte cu Ray Charles.
Când dau de tine, le trece cheful.
Ray, tu eşti şeful. Comportă-te ca atare.
Lucrurile s-au schimbat. Nu mai e ca la Chitlin' Circuit.
Dar tu eşti prea ocupat cu popicele să ştii asta.
- Ai aflat? - Ştiu tot ce se întâmplă.
Voiam doar să ştii cum procedezi.
Crezi te înşel?
Dacă Shaw îţi dă un procentaj sub cele 10% pe care le dau eu lor,
n- ar strica să-mi păzesc banii din buzunar.
Lasă-ne singuri. Vreau să vorbesc cu el.
Aşteaptă afară, Joe.
Sunt la mine în birou.
Acum ştiu că ticălosul ţi-a împuiat capul cu prostii.
Dar nu te-am furat niciodată şi nici n-am s-o fac.
Am o mică afacere, iar Milt Shaw mi-a oferit o colaborare,
dar nu sunt hoţ, Ray.
Atunci, ce zici de asta?
Un producător jură că-i dai o parte din contractele mele!
De ce-mi faci una ca asta? Am fost ca fraţi, atâta timp.
Ştii ceva, Ray?
Dacă eram ca fraţii, de ce îl plăteşti pe Joe mai bine ca pe mine?
- Mi-ai amărât sufletul. - Tu mi I-ai amărât de atâta vreme!
Deci, asta era.
Vrei să ştii ceva? Are să-ţi pară rău, cândva.
O să mă rog la Dumnezeu să te ierte, nenorocitule!
- E totul în regulă, Ray? - Tu cum dracu' crezi că e?
Du-te şi spune-i!
Tati, am fost selecţionat. Meciul e joi.
Bravo. Drace! Nu sunt acasă. Plec în turneu.
Ce zici, dacă vă iau echipamente noi?
Spune-i antrenorului că nu contează cât costă.
Bine.
Fiule, vrei să-i duci geanta lui tăticu în casă.
Avionul de Montreal decolează la 11:00. Vin să te iau la 8:30.
Bine.
- Ai auzit ce-a spus copilul? - Da.
Ştii cât înseamnă meciul ăsta pentru el?
Ştiu. M-am gândit să-I concediez pe Jeff.
- Ce spui? - Mă fură.
- Cine, Jeff? Nu cred. - Ne descurcăm mai bine fără el.
Mă scuzaţi! Vama SUA!
Actele dvs, vă rog!
- Veniţi de la Montreal? - Da. E ceva în neregulă?
Am fost avertizaţi că există droguri în avion.
E scandalos. Am să chem un avocat.
N- au voie în zona de control internaţional.
Îi vom percheziţiona pe toţi din avion.
Dle Charles, vom începe cu dvs.
- Arătaţi-mi pardesiul! - Nu mă deranjează.
- Nu spune nimic, Ray. - Ce este aici?
Nu avem de-a face cu un judecător din Indiana.
E caz federal. Poţi fi acuzăt de contrabandă
şi condamnat la închisoare. Avocaţii fac ce pot, dar...
Alo.
Nu te poţi ascunde la nesfârşit.
Sunt în casa mea. Nu m-au închis încă.
Ba e a mea. De când ne-am mutat, n-ai stat nici 6 zile aici.
Nu, Ray. Cu seringa nu rezolvi nimic!
- Pleacă! - Numai Dumnezeu te mai salvează.
Lasă-L pe Dumnezeu! Ştii cum e să fii orb şi să te temi de întuneric?
Să te rogi măcar pentru o luminiţă, dar degeaba.
Dumnezeu nu-i ascultă pe cei ca mine.
Nu mai vorbi aşa!
Din partea mea, sunt împăcat cu El şi fac ce poftesc.
Dacă vreau să mă droghez, mă droghez.
Fă cum crezi. Dar dacă intri acolo,
am să fac ce trebuia să fac de mult.
- Îmi iau băieţii şi plec. - N-ai unde te duce.
- N-am unde? - Nu.
Crezi că mi-e teamă că am să pierd toate astea?
Mi-a fost teamă că am să te pierd pe tine.
Că n-am să găsesc alt Ray Robinson.
De aceea am îndurat toate astea.
Poate că e şi vina mea. Dar acum, nu mă mai tem.
Pe voi vă iubesc mai mult decât orice pe lume.
E o minciună sfruntată, ştii bine!
Te-ai uitat la asta? Uită-te la ea, Ray!
Ray Charles Junior, cel mai bun jucător.
Era tare mândru de ea,
până când ai ajuns acasă prea drogat să poţi merge la banchet.
Nu. Există ceva ce iubeşti mai mult decât pe mine sau pe copii,
mai mult decât pe toate femeile cu care te-ai culcat prin turnee,
mai mult chiar decât toate drogurile pe care le-ai luat...
- Ce tot spui? - ...Muzica ta.
Şi dacă nu renunţi la droguri, îţi vor lua muzica şi te vor închide.
Merită să pierzi totul pentru otrava asta?
CLINICA DE DEZINTOXICARE SF. FRANCISC
Dle Charles?
Dle Charles. Nu sunteţi obligat să treceţi prin asta.
Avem un înlocuitor care vă va ajuta să renunţaţi la heroină.
Nu. Vreau să mă las singur. Am să reuşesc.
Nu mă atingeţi.
E în regulă. Facem cum doriţi.
Dle doctor? Dle Charles, vin imediat.
E deshidratat. Administraţi-i intravenos. Repede.
- Vă pun un ac. - Fără ace.
Vrea să fugă!
- Daţi-mi drumul! - Urcaţi-I în pat!
- Legaţi-I. - Fără ace!
George, mi-e tare dor de tine.
Doctore, cred că ai dat de belea.
lar mi-ai tras-o!
Să ştii, că a doua oară nu mai pierd la fel.
Am vorbit cu judecătorul din Boston. Acceptă eliberarea condiţionată.
Argumentele avocatului tău I- au convins
şi consideră că meriţi încă o şansă.
Ce bine!
Trebuie să duci la bun sfârşit programul nostru
şi să vii regulat la analize.
Unii nu cred că am renunţat la droguri. Dar aşa este.
Cine este George?
Ray, ai trecut prin cele mai grele reacţii fizice.
Vom începe şedinţe de psihoterapie.
Dă-i naibii de psihiatri! Am să mă descurc.
Dle Charles, nu eşti ce-a dintâi celebritate tratată de droguri.
- Droguri? - Nimeni nu mă păcăleşte.
- Nici nu încerc. - Dacă vrei un raport pozitiv
la judecător, trebuie să-I meriţi.
Doctore?
Doctore Hacker?
Ray, hai, joacă-te cu mine!
Nu este acolo.
Vorbeşte cu mine, fiule!
Nu sunt un coşmar. Sunt o fărâmă din tine.
Nici chiar drogurile nu mă pot îndepărta.
- Mamă, mi-am ţinut făgăduiala. - Ai fost destul de puternic.
Ai călătorit pe unde nici n-aş fi visat.
Dar ai rămas tot un invalid.
Vin-o la mama, puiule!
Ray?
N- a fost vina ta.
Acum, făgăduieşte-ne că nimeni şi nimic
nu te va transforma într-un invalid.
Că o să stai mereu pe propriile picioare.
Vă făgăduiesc.
Au trecut 40 de ani de atunci
Ray a continuat să aibă succes, să câştige premii Grammy
şi să ţină concerte cu sala plină.
A ajuns unul dintre cei mai admiraţi artişti ai lumii.
Cel mai important moment s-a derulat în 1979, la Georgia State Capitol.
Ne-am adunat să îndreptăm o nedreptate veche de 20 de ani.
În anul 1961,
lui Ray Charlei i s-a interzis să mai concerteze în statul Georgia,
deoarece a refuzat să cânte în faţa unui public excusiv alb.
Din fericire, am depăşit acele vremuri.
Unii am luptat pentru drepturi politice egale.
Dar Ray Charles a schimbat cultura americană, ajungând la inimile oamenilor.
Prin urmare, astăzi, 7 martie 1979,
în numele oficialităţilor statului Georgia,
desemnăm "Georgia on My Mind" melodia oficială a statului nostru,
iar dlui Ray Charles îi cerem scuze în mod public
şi îi urăm bun-venit acasă!
De ar fi fost şi mama ta aici...
Este. N- a plecat niciodată.
Ray s-a ţinut de cuvânt. Nu s-a mai atins niciodată de heroină.
Deşi celebru, n-a uitat de unde a plecat şi a contrubuit
cu 20 de milione de dolari pentru colegiile afro-americanilor
şi instituţiile de orbi şi surdo-muţi.