ЮНИВЪРСАЛ ПИКЧЪРС и ИМАДЖИН ЕНТЪРТЕЙНМЪНТ представят
Той е сензационен!
Обичам те! Ти си специален.
Нека ви се представим! Приключихме ли, господин Бърд?
Страхувам се, че не, господин Браун. - Качи се тук, господин Динамит!
Ще те заведа при парите. - Заедно ли сме или не?
Толкова си красив! Всички ще знаят името ти.
Аз съм Джеймс Браун. - Толкова си красив!
Джеймс Браун не се нуждае от нищо. - Какво се случи с теб?
Джеймс Браун не се нуждае от никого.
1988 ГОДИНА АУГУСТА, ДЖОРДЖИЯ
... което води до денталното осигуряване. Като цяло ...
"СВЕТЪТ НА МЪЖА ЕНТЪРПРАЙСИС" Още един офис на Джеймс Браун
Имам опит от три години и половина в този бизнес ...
Искаме да привлечем колкото се може повече хора ...
Мейвис.
Мейвис!
Господин Браун, уплашихте ме.
Кой е вътре, Мейвис? - Не знам.
Ако има нещо, което бих искал да запомните, нека бъде това ...
Знаят, че притежавам сградата.
Не трябва да ми ползват личната тоалетна.
СТАВАЙТЕ И СЕ ЗАХВАЩАЙТЕ /име на песен - превода варира/
Някои хора може да поискат повече отстъпки, понеже имат повече разноски.
Но повечето клиенти просто искат най-нискотарифния план.
Така че запомнете ...
Мили Боже!
Седнете! Седнете, госпожо!
Сядайте!
След като днес е неделя,
искам всеки един от вас да си представи, че се намира в църква!
Службата днес може да е добра, но нещо друго ви се върти в главата.
Осъзнавате,
че ви се сере.
И то много.
И не ви се иска да го направите в църква.
Не, сър! Така че просто си стоите. Мислите си как ще се приберете вкъщи
при собствената ви тоалетна в собствената ви баня.
За какво говорех? О, да!
Трябва да серете.
А сега си представете, че си разкопчавате панталоните.
Докато отваряте вратата на банята си и виждате мен,
Джеймс Браун,
който просто си седи и сере.
Какво ще направите?
Попитах, какво ще ...
Мили Боже!
Направо го изкъртих. Ще трябва да го поправим.
Аз съм зает човек.
Предполагам, че и вие сте такива.
Но личното ми удобство тук бе нарушено преди малко.
Кой от вас, благовъзпитани люде, е срал в тоалетната ми?
Вие ли бяхте, сър?
Или Вие? - Не стреляйте!
Никой няма да застрелям, синко!
Вие бяхте, нали?
О, Господи!
Вие използвахте тоалетната ми, нали?
Да, Вие сте били.
Стига! Спокойно!
Всичко ще е наред. Всичко ще се оправи.
Как се казваш? - Шърли Бюл.
Шърли Бюл, стани!
Горе!
Седни! Вземи си стол!
Шърли Бюл, наложило се е да използваш тоалетната ми.
Видяла си възможност и си се възползвала от нея.
Можех да се ядосам, но спрямо себе си, си постъпила правилно.
Аз винаги постъпвах правилно спрямо себе си.
Аз съм Джеймс Браун, и се записах в историята.
Всички вие може да нямате албумите ми
но можете да се обзаложите, че във всеки албум, който имате, има част от мен.
Днес няма човек, който да пее, рапира или каквото и да е там,
който да не е докоснат от Джеймс Браун.
Така че, госпожице Бюл,
постъпили сте правилно спрямо себе си.
Няма друг начин на живот. Разбирате ли ме?
Да, сър.
Мамка му, Шърли Бюл! Трябва да вървя.
1968 ГОДИНА БРАТ ПО ДУША №1
"Брат по душа №1", Джеймс Браун,
"най-трудолюбивият човек в шоубизнеса",
се впуска в едно различно турне.
Със съдействието на ОСО, господин Браун ще направи
няколко концерта за американските войници, намиращи се във Виетнам.
80% от "Девети батальон" сме братя.
Тук сме от две години. И какво получаваме за това?
Кънтри музика. Кънтри и шиб...
Президент Джонсън! Искам да пусна една "муха" в ухото Ви.
Искам да отида във Виетнам. Искам да сближа войниците ни.
Обсадените, уморените, изгубените в тъмнината ...
Трябва да покажем, че ни пука!
Господин Президент, трябва да им занесем голяма доза тежък фънк!
Капитан Дженкинс, оркестърът на Джеймс Браун е от 22 души.
Правителството и армията казаха, че мога да доведа само 6 от тях.
С коя песен каза, че ще започнем? - Can't Stand it. /"Не издържам"/
Какво? - Can't Stand it.
Чухте ли това, господин Барабанчик? - Какво беше това? Стрелят ли по нас?
Моля те, Господи! Моля те!
О, Боже мой!
Би трябвало да мога да доведа колкото хора си поискам.
Нападат ни, господин Браун! - Успокойте се, капитане! С мен сте.
Джеймс Браун е роден мъртъв. После си поех въздух.
Бог не ме взе при себе си тогава. Със сигурност няма да ме вземе сега.
Марва, приятели, нападат ни. - Без майтап ли, господин Браун?!
Внимавай с приказките, Масео! Глобявам те с 20 долара.
Господин Бърд! - Да, сър, господин Браун.
Тази вечер ще започнем шоуто с I Got The Feelin'.
Джеймс започна да пее в Аугуста, но семейството му се премести в Токоа.
И там се запознахме.
Добре ли Ви звучи, господин Бърд? - Да, господин Браун.
Капитан Дженкинс, по-добре да ни свалите!
Страхотен ден!
Джеймс Браун!
Падаме!
Всички да се наведат!
Добре дошли в Беър Кет, господин Браун!
Аз съм офицер Дули. Може ли само да кажа, че съм голям фен на ...
Вие ли бяхте начело по времето на Боб Хоуп, офицере?
Да.
Господин Бърд, мислите ли, че самолета на Хоуп бе свален?
Не, сър, господин Браун. - Съжалявам за аварията!
"Авария"? Днес се опитаха да убият Джеймс Браун.
Искате ли да влезете в историята като човека, който е убил фънка?
Ако може само шоуто Ви да не продължава повече от 25-30 минути ...
Чакайте! Чакайте!
Нека Ви кажа първото важно нещо за Джеймс Браун.
А то е, че Джеймс Браун не казва на никой как да си върши работата.
Няма да Ви каже как да превземете Пном Ридж.
Няма да Ви каже как сте оплескали офанзивата на Тет.
Няма да Ви казвам как да водите войната си, офицере.
Така че не ми казвайте кога, къде или колко дълго мога да пея.
Джеймс Браун!
Съжалявам, че закъсняхме! Имахме авария със самолета.
Готови ли сте?
Готови ли сте? Почвай ги, Клайд!
Мамо?
Мамо!
Хванах те! Няма да ме хванеш!
Ще те хвана.
Хайде!
Спечелих.
Мамо, гладен съм.
Не си гладен, скъпи.
Не си гладен.
Чувството в коремчето ти е това на духа, вътре в теб.
В момента то те гъделичка,
защото си много добро момче.
Не си гладен.
В момента духа се опитва да те накара да се засмееш.
Добро момче ли си? - Добро момче съм.
Добро момче съм!
1939 ГОДИНА МАЛЪК ДЖУНИЪР
Къде беше?
От девет дена съм тук с детето ти. Къде беше?
Събирах терпентин, скъпа. Отсичах дървета.
И си играл на комар. - Какво правиш?
Къде са парите? Къде са?
Мислиш, че те лъжа ли? - Лъжеш ме!
Не лъжа! - Не трябваше да се омъжвам за теб.
Ела тук! Ела тук!
Слушай ме! Това, което искам да направиш, Сузи, е ...
Чуй ме, Сузи! Искам да си затвориш сладката устичка
и да си свалиш гащичките!
Ела тук! Ела тук!
Казах да дойдеш тук!
Разкажете ми за първата банда на Джеймс - The Famous Flames!
Всичко започна с нас петимата.
Силвестър Кийлс, Бейби Рой Скот и Нафлойд Скот.
И после те си тръгнаха?
1964 ГОДИНА THE FAMOUS FLAMES /ИЗВЕСТНИТЕ ПЛАМЪЦИ/
Трябва да говоря с Джеймс. - Той си почива, татенце.
Гертруд, важно е!
Е, щом настояваш.
Отиваме. Господин Браун ще Ви приеме, господин Барт.
Гертруд! - Да, господин Браун?
Не ти ли казах, че не искам да бъда обезпокояван?
Това ще ти струва 20 долара. Дано да са истински, Герти.
Истински са, господин Браун. - Джеймс, говорих с продуцентите.
Искат Ролинг Стоунс да завършат шоуто.
Ролинг Стоунс, Джеймс.
Вие сте първи, а след вас Ролинг Стоунс ще закриват.
Ролинг Стоунс, а? Защо тогава сме тук, Боби?
Дошли сме да свирим, Джеймс. Тук си, защото те те искат тук.
Ти си Джеймс Браун. Искам те тук, защото това не е черно парти.
Приключихме с тия глупости. Публиката е пълна с бели лица.
Ще ги накараш да те заобичат! Направо ще ги влудиш!
Просто няма да закриеш шоуто. - Ролинг Стоунс, а?
Джеймс, моля те, не започвай! Просто го забрави!
Това няма значение, Джеймс.
Ролинг Стоунс. Трябва да вървим, Герти!
Ролинг Стоунс дори нямат хитов албум тук. Всъщност,
те дори не са свирили някога в Америка, нали?
Кой го е грижа? Те са хлапета. След година никой няма да ги помни.
Вече са част от миналото. - Ролинг Стоунс?
Това е просто бизнес, Джеймс. - Когато изляза на сцената,
ще е добре да сте готови! Особено белите хора.
Да, сър, господин Браун!
Но къде са "Пламъците"?
"Пламъците" са точно тук, тази вечер.
Джеймс Браун и неговите "Известни пламъци"!
Добре дошли в Америка!
Ето ги и добрите момчета от Англия - Ролинг Стоунс!
Никога не се предавам, когато стане напечено.
Ако се предам, все едно се връщам назад.
Ако се връщам назад, значи съм мъртъв.
Не, аз приемам нещата. А после ги обръщам в моя полза.
Продължавам напред.
Живея.
Ако ще си ходиш, вземи детето си с теб!
Ти си му майка, а на мен не ми трябва гладно дете!
Задръж го и го храни! Аз не мога. Чао, скъпи! Бъди послушен!
Да, точно така. Отивай да си продаваш задника на ул. "Туигс"!
Можеш да опиташ!
Махай се оттук!
Хайде, скъпи! Хайде!
Казах не!
Не!
- Спри!
Искам да си ходя!
Остави го долу!
Сузи!
Остави го долу!
Докарай си задника тук, момче!
Отивай в къщата веднага!
Купи си рокля! Може да те навестя някой път.
Спри с това! - Продължавай да пееш!
Казах да спреш!
Не ме ли чу?
Какво ти казах?
Ела тук, момче!
Ела тук!
Ела при мен! Не ме карай да те гоня!
Момче!
Върни си задника обратно!
Върни се тук!
О, не, по дяволите!
Аз съм в бял бардак.
Ще трябва да приемем това, но да го обърнем в наша полза.
Стоп!
Джеймс, имаш страхотни движения, приятелю!
Благодаря Ви, господин Авалон! Моля, наричайте ме "господин Браун"!
Господин Браун. Да.
Джеймс, какво правиш? Ставай!
Колко пъти съм правил този шпагат? - Хиляда пъти. Може би две хиляди.
Именно. Но защо първият път, в който си скъсах панталоните
трябваше да е пред всички тези бели хора?
И то облечен в белчовски пуловер.
"Басът" и "барабаните" ми са залепени за този студен под.
Донеси ми хавлия! - Да, сър, шефе!
Момче, събери си нещата! Тръгваме си.
Побързай!
Липсва ли ти майка ти, момче? - Да, сър.
Ще поправим това. Чу ли?
Да, сър.
Фани Лу, време е да загасиш тази цигара и да смениш чаршафите!
И този път наистина да ги смениш!
А не само да ги обръщаш. Мъжете не са глупави.
Лусил, ела да измиеш това куче! Започва да се заиграва.
Лельо Хъни?
Джо, не ми каза нищо за магарето. Какво, по дяволите, да правя с него?
Мислех, че ще можеш да го продадеш. А и е муле.
Тук не виждам никакви мулета или магарета, Джо.
Оценявам жеста, Хъни. Много мило от твоя страна.
Отивайки в армията, няма да накара това дете да изчезне.
Чуй ме, момче!
Грижи се за себе си!
Явно всеки трябва да бъде някъде по някое време.
Как те нарича баща ти, момче? - Джуниър.
Явно оттук нататък ще те наричаме Малкия Джуниър.
Голям Джуниър!
Чуй ме сега внимателно! Ако ме слушаш,
няма да имаме никакви проблеми.
Разбра ли? - Да, госпожо.
Голям Джуниър, покажи му какво трябва да прави!
Да, госпожо.
Ела тук, магаре такова!
Хайде, Джуниър! Кажи им! - Красиви момичета! Уиски!
Викай по-силно! - Красиви момичета! Уиски!
Не ни обръщат внимание. Хайде! Хайде!
Хайде, момчета!
Красиви момичета! Уиски! - Красиви момичета!
Уискито е насам.
Ела тук!
Справи се добре.
Виж сега!
Ако утре ми доведеш 6 мъже ще получиш другата половина.
Разбрано, лельо Хъни. - Внимавай само!
Кой иска силата? Кой иска Светия дух?
Изкрещете го!
Колкото повече давате, толкова повече сте благословени!
Ако не го обичате, както аз го обичам ...
Толкова повече сте благословени! Просто трябва да вярвате!
Имайте поне малко вяра и ще можете да повдигнете планина!
Вярата ще раздвижи ръцете Му!
Чувате ли ме? Чувате ли ме?
Колкото повече давате, толкова повече сте благословени!
Движете краката си! Движете ги и нека Светия дух ви обладае!
Нека Светия дух ви обладае! Господ! Трябва да го обичате!
Трябва да обичате Господ! Обичате ли го? Господи!
Отдайте почит на Бог! Признайте славата Му!
Извикайте силно за Бог!
По-силно! По-силно! По-силно!
Отдайте почит на Бог!
1949 ГОДИНА МУЗИКАЛНА КУТИЯ
Спри на място, момче!
Спри!
Аз съм на 17 години!
Знаеш ли какво означава това, Големи Джуниър?
Означава, че могат да ме осъдят като пълнолетен.
Три или четири години. - За кражба на костюм?
Ами леля Хъни? - Каза, че не може да ти помогне в момента.
Не и тази седмица. Има проблем с парите.
Съжалявам!
Съжаляваш?
Биг!
Биг, не ме оставяй тук, човече!
Биг!
Зяпаш ли ме, музикална кутийке? Попитах дали ме зяпаш, кутийке?
Какво ти се е случило? - Някой хвърли нещо по мен.
Твърде жалко.
Ако влезеш в джунглата ще те ухапе змия.
Ще го запомня за следващия път, в който отида в джунглата.
Коя беше песента, която пеехте? - Изсвирихме само половината.
"Mary Don't You Weep". / Мери, не плачи!/ Това е стар госпъл. Не си ли го чувал преди?
Всички я пеят.
Не съм чул нищо откакто радиото ми се развали.
И все пак, песента е хубава.
Да. - Накарахте я да звучи супер.
Публиката направо полудя, нали?
Занимаваш ли се с музика?
Тя е единственото нещо, което ме държи цял тук.
Колко време ще лежиш? - Между 5 и 13 години.
Какво си направил? - Откраднах костюм.
Осъдили са те между 5 и 13 години за кражба на костюм?!
Следващия!
Това е доста време, човече. - Говори ми!
Ще те пуснат ли условно?
Бордът каза, че трябва да имам постоянен семеен адрес и работа.
Но аз не познавам никой наоколо. - Къде са родителите ти?
Баща ми е в армията.
Майка ми
ме изостави.
Съжалявам да го чуя.
Сериозно, мислиш ли, че пях толкова добре?
Да, човече. Имаш онова суинг усещане в гласа си.
Изпяваш я много чувствено.
От това има нужда всяка песен. Трябва да се запълни с нещо.
Иначе няма да има чувство и няма да накара никой да се раздвижи.
Боби, имаме достатъчно усти за хранене и дупета за обличане.
Дарил! Сара! Слизайте долу!
Мамо, той може да лежи 10 години, само защото няма родители.
Няма си никого.
Боби, отговорът ми е "Не"!
А сега се качвай горе и се почисти!
Какво беше онова нещо за милостта, което ми казваше като бях малък?
Относно милосърдието.
Какво ми казваше, мамо? Онова нещо, дето все го повтаряш?
Както винаги казвам: грехота е да се застава на пътя на милостта.
Благодаря Ви, госпожо Бърд! - Няма защо.
И защо си в пандиза? - Дядо!
Нали знаеш какво щеше да каже баба ти ако беше видяла този тук?!
Баба се ожени за теб. А и ти си бил в затвора преди това, дядо.
Боби Бърд! - Мамо ...
Ако ще съм принуден да приютя затворник в къщата си,
искам поне да знам с какво си имам работа.
Дядо! - Не.
Той има право да пита.
Откраднах един скъп костюм.
Искате да ме опознаете? Ще Ви разкажа за себе си.
Кльощав съм, но съм силен.
Мога да чета малко и обичам да пея.
Знаете ли какво си мисля?
Мисля, че Бог е знаел, че когато взема костюма накрая ще се озова тук.
Никога не съм бил на маса с толкова приятни хора.
Ядене с пържено пиле, зелен боб, царевичен хляб, ...
... хубави завеси, къща, която ухае хубаво ...
Да ви кажа честно, радвам се, че взех костюма.
Момче, подай ми боба, преди да го омърсиш с глупостите си!
Дядо!
Сара, тази неделя Джеймс ще пее с нас в църквата.
Така ли?
Може двамата с теб да поработим над една хармония заедно.
Нафлойд, винаги издъхваш на втория куплет.
Здрасти, дядо! - Здрасти, Боби!
Чувствайте се като у дома си! В кухнята има кафе.
Мамо!
Джеймс! Джеймс! Ела да се запознаеш с бандата!
Сара!
Няма да повтарям. Слизайте долу!
Мамо, тя идва.
Може ли да сготвиш нещо за момчетата преди църква?
Този би трябвало да ти стане.
Не съм сигурен, Джеймс.
Това не изглежда като госпъл. - За какво говориш, Боби?
Откъдето аз стоя, изглежда, че косата ти се издига към Бог.
Издига се като пламък.
"Пламъците от ада". - Ние сме "Госпъл звездите".
Ние сме госпъл група. А това е R&B прическа.
Нафлойд, какво мислиш, че правиш докато пееш "Калдония"?
Само се занасяхме докато пеехме "Калдония".
Това не ни прави R&B група. Все пак сме си госпъл.
Мили Боже, Джеймс! Колко още ще стоя тук?
Вече се чувствам като пламък.
Виж само тези хора, Джеймс!
Аз съм готов. Имам предвид ... Кога ние ще сме на сцената?
Ще се върнем след 10 минути, за да ви завъртим отново!
Веднага.
Какво?
Има сцена с пиано и сега никой не свири на него.
За какво говориш? Не можем да се качим там.
Защо не, Нафлойд?
Както ти каза: "Само се занасяхме докато свирим "Калдония."
Нека го повторим и тук!
Да го направим! - Да вървим!
Дами и господа, надявам се, че се наслаждавате на шоуто!
Ние сме The Starlighters. /"Звездите"/ - Ние сме "Известните пламъци"!
Известни? - Пламъци?
Ние сме "Известните пламъци".
Ние сме "Пламъците"!
Само ги подгрявахме за теб.
Как се казваш?
Ние сме "Известните пламъци". - Не. Как е твоето име?
Миналата седмица имах концерт в Лафайет.
Около 20-30 момичета имаха нужда от кислород, Джеймс.
Направо ги убивам! Трябва да ме затворят!
Пуснат ли ме на сцената и съм като необуздан.
Казах ли ти, че излезе албума ми?
Пускат го по пет пъти на ден по WIBB.
Пет пъти на ден!
А аз правя бургери.
Знаеш ли защо?
Защото антената на WIBB има обхват само 60 мили.
60 мили, Джеймс!
Тази страна е дълга 5000 мили и широка 7000 мили.
Трябва да хванеш вятъра и да направиш хит - истински хит!
После всичко това ще е твое.
Как успя да уловиш вятъра?
Доти! Доти! - Да.
Може ли моливът ти за малко? Имаш ли сто долара?
Нямам, човече. - Обери някой магазин за алкохол!
Занеси сто долара в WIBB в Мейсън!
Попитай за Големия Саук! Кажи, че Ричърд те праща.
Направи ацетат! Десет копия.
После ги изпрати на тези хора!
Ако е толкова лесно, защо не го направиш ти? - Вече го направих.
Това е последният път, в който ще видиш красивия ми задник, освен по телевизора.
След шест месеца целия свят ще знае кой съм.
Ще съм по-известен от Клеопатра! Написано е в звездите, Джеймс.
Ще държа света на конци.
И тогава ще започнат проблемите.
Защо?
Тогава ще се появи Дявола.
И той няма да бъде червен с опашка.
Ще бъде бял.
В хубав костюм.
И ще те погледне в очите и ще те попита: "Какво искаш?"
Ще е добре да си непоклатим. Гледай да не премигнеш с око!
Ще бъдеш ли готов за него, Джеймс?
Имаш ли нужните качества? - Ти ми кажи, Ричърд!
Кажи ми какво виждаш!
Какво се е случило с теб?
Знам какво е станало с мен, захарче.
Но с теб какво е станало?
И сега, приятели,
Кънтри клубът в Аугуста с гордост ви представя
годишният благотворителен бой!
Дами и господа,
"Кралската битка"!
Бийте се!
Номер 2, ставай! Ставай!
Как точно определяте стилът си в музиката?
Наричам го: "Музиката на Джеймс Браун",
защото е напред за времето си. Още не са й измислили име.
Чуйте, който и да е албум, който имате вкъщи и ще видите,
че няма да звучи като моите.
Дори старите ми албуми не звучат като новия.
Както се казва в заглавието му:
Papa's Got a Brand New Bag. /"Татко си има чисто нов звук"/
Фънкът е в звука, звукът е в баса, а басът никога не се променя.
Той е ритъм. И в момента, в който чуете този ритъм,
знам, че съм ви омагьосал.
Беше страхотна вечер. Определено ги разбихме, Джеймс.
Боби. - Да?
В четвъртък няма да мога да дойда на репетиция. Ще се женя.
Какви ги говориш? За кого ще се жениш?
За момичето, с което се запознах след концерта на "Стоун Маунтийн".
Велма.
Ами сестра ми?
От време на време ще "хармонизирам" и с нея.
Това не е шега работа, Джеймс. Как ще се справиш с всичко това?
С кое?
Репетициите, турнетата, албумите, създаването на семейство ...
Нищо няма да създавам, освен това, което правим.
Боби, в играта сме.
Всичките тези ритми и песни. Това сме ние.
Това са всичките ни пари. А с някои неща не успяваме.
Да, но вече е записан.
В природата на мъжа е да си ляга с жената.
Но тя няма да спре мъжа,
истинският мъж, да прави това, което трябва.
Жената е славата на мъжа,
но ние сме тяхната закрила.
Това е Бог.
Съпруг, баща - това са неща, които ни дават цел в живота.
Мъжът трябва да има цел, но дори тя няма да ни спре.
Нищо няма да ни спре да бъдем това, което е писано да сме.
Нищо!
И това също е Бог.
Продължавайте да бутате шибаната кола!
Човече, защо не спреш за секунда, а?
Какво ти казах в Питърстаун? - Каза ми: "Зареди догоре, Флойд!".
Точно така. Така каза. - Но нямах толкова пари.
Защото Боби даде всичките ни пари на Джеймс за фалшиви плочи.
Защо не се успокоиш, Флойд?
Липсваш ми. Ще се чуем по-късно. Добре. Чао!
Следващият ни концерт е на 140 мили на запад.
Нямаме бензин и хляб. Пропускам ли нещо?
Велма е бременна.
Поздравления! И така, трябва да вземем бизнес решение.
Имаме 30 цента. Въпросът е: Да си поръчам ли кафе или поничка?
Заповядай!
Здрасти, скъпа! Може ли едно кафе и една поничка?
Не сте от тук, нали, момчета? - Да. Ние сме музиканти.
Ние сме "Известните пламъци".
По-скоро сте искри.
Скъпа, една искра е достатъчна, за да държи лампата приглушена,
докато слънцето не ни огрее на сутринта.
Ще си разделите поничката наполовина, нали?
Ще отида да ви я разрежа.
Извинете, госпожо! Търся едни момчета.
Минах през два щата, опитвайки се да ги открия.
Снощи не се появиха в бар "Смокинг".
Залегни!
Чувала ли сте за "Известните пламъци"?
Не трябва да напускам окръг Биб, без да кажа на надзорника ми.
Мамка му, Джеймс! Какво ще правим?
Ако можете да ми помогнете, ще Ви се отблагодаря щедро.
"Кинг Рекърдс"? Какво искате от тях?
"Кинг Рекърдс"?
Извинете, сър!
Аз съм Боби Бърд от "Известните пламъци".
Аз съм Ралф Бас от "Федерал Рекърдс" в Синсинати.
Нека да седнем. - Добре.
Чух ацетата ви. Искам да дойдете в Синсинати!
Искам да запишете албум за "Кинг Рекърдс".
Кинг като "Кинг Рекърдс"?
Да. Вложили сте доста усилия във вокалите.
Има много соул /душа/ в тях.
О, това не съм аз. Той пее - Джеймс Браун.
Ти ли си певеца? - Да, сър, аз съм.
Благодаря ти!
Какво, по дяволите, е това, Ралф? Къде е останалата част от песента?
Ето я! - За какво говориш?!
Той не спира да вие една дума отново и отново! "Моля те"?!
Моли за какво? Да му платим наема ли? Какво иска?
Вижте, господин Нейтън, песента е за ...
Не чувам никаква песен, Ралф!
Една песен има куплети и закачлив припев.
А не просто някакъв нещастен негър, който се моли така!
Къде е песента? Дай ми песента, Ралф!
Не става въпрос за песента! - Какво?!
Въпросът не е в песента.
Велма, ще ми се усмихнеш ли? Точно така!
Теди Браун.
Обичам те толкова много!
1955 ГОДИНА "ГОСПОДИН МОЛЯ, МОЛЯ, МОЛЯ"
Джеймс, искам да се запознаеш с един човек!
Джеймс, това е Бен Барт. Той е шеф на "Универсалните атракции",
най-голямата агенция в Ню Йорк за резервации.
Здрасти, човече!
Страхотно шоу в Джърси миналата седмица!
Направо изкъртихте покрива!
Благодаря, сър! Стараем се да дадем най-доброто от себе си.
Не "ние", Джеймс. Не "Известните пламъци".
А ти - Джеймс Браун.
Джеймс, Барт се опитва да каже ... - Знам какво казва господин Барт.
Чух го.
Високо и ясно.
Разбирам накъде отиват нещата.
Усетих го още тази сутрин.
Секретарката ви ми се обади и ме помоли да дойда един час по-рано.
Сам. Усетих го още преди шест месеца.
Усетих го още в деня, в който се родих.
Добре, приятели, имам да ви показвам нещо.
Не разбирам. Да не би да е станала някаква грешка?
"Джеймс Браун и неговите известни пламъци"?
Сър, това не е правилно. - Съгласни сме.
Аз мисля, че трябва да пише само "Джеймс Браун".
Истината, господа, е, че Джеймс Браун е истински талант,
който няма нужда от "Известните пламъци".
"Кинг Рекърдс" и "Юнивърсал" са големи компании.
Нямаме нужда от "Известните пламъци".
Но Джеймс настоя името да остане под някаква форма.
Така че можете да останете като негови наемни музиканти
и да работите за "Джеймс Браун рекърдс".
Ако не сте съгласни с това, можете да си отивате вкъщи.
Джеймс?
Боби, това е просто име.
Нищо не се е променило помежду ни.
Това е за всички ни.
Ще бъде хубаво.
Джеймс Браун. Никога няма да съм като теб.
Хайде! Да се махаме от тук!
Правиш грешка, Джеймс.
И така,
Джеймс,
знаеш ли какво искаш?
Знам точно какво искам.
"Кинг" не записват албуми на живо. Прекалено скъпи са. Това е.
Но "Федерал рекърдс" могат.
Господин Нейтън, мисля, че ... - Не, Джеймс, ти ме чуй!
Публиката ти се състои от негри. Негрите не купуват албуми.
Нямат пари.
Особено за песни, които те вече имат!
Виж, записът на концерт е около шест-седем пъти по-скъп от студийния.
И това е само за концерт с цигулки в заведението "Мет".
Татенце, ти си виждал шоуто ни. Докато Вие никога не сте.
Не е нужно.
Господин Нейтън, какво, по дяволите, правите?
Правя танца "Мачкам картофи". - Този танц не се прави така.
Именно! Аз не мога да го изтанцувам. Това е твоята работа. Ти си шоуто.
Това, което аз умея, е да въртя бизнеса. И се придържам към това, което умея.
Ти си изпълнявай твоята част! Така стоят нещата в шоубизнеса.
Нейтън греши.
Резервирай театъра "Аполо"!
Сам ще финансирам албума.
Забрави! Твърде голям риск е. Да си вземем нещо за ядене!
Значи аз не разбирам от риск, така ли? Не.
Не разбирам, защото аз съм просто певец.
Това ли съм аз за теб, татенце? - Разбира се, че не, Джеймс.
Естествено, че е така.
Това сме аз и братята ми за теб - "Белия дявол".
Ние сме шоуто, а вие сте парите. И така процедира "Белия дявол".
Просто се опитвам да те предпазя. И не съм "Белия дявол".
Никога не ме наричай така!
Татенце, погледни ме в очите! Вярваш ли в това, което правим?
На 100%, човече. Знаеш го. - Значи тогава аз съм шоуто.
Но ако ще харча моите пари, аз ще бъда въртя и бизнесът.
След концерта в "Аполо" ще дам пари на "Белия дявол".
Толкова, колкото преценя, че е заслужил. И ако ще ти плащам,
ще ми помогнеш да го направя!
Добре. Ще звънна на "Нола Саунд".
Имат едни нови рекордери за троен запис от "Ампекс".
И искам най-добрият оператор в града!
Не ми пука какво ще коства. Не ми пука колко ще струва.
И искам всички да са в униформи!
Портиерите и разпоредителите да проверяват за внасяне на дрога!
Аз ще бъда в сапфирено син костюм. А останалите в групата - в лилав брокат.
Лилав брокат. И бельото им ли?
Как ти звучи?
Джеймс Браун! Джеймс Браун!
Усилили сме микрофона му, за да заглушим тълпата!
Но за първата песен ще трябва да е малко по-тих!
1962 ГОДИНА ГОСПОДИН ДИНАМИТ
Готов ли сте, господин Бърд?
Да, сър, господин Браун.
Джеймс Браун! Джеймс Браун!
Започваме, господин Бърд!
Тази вечер ще празнуваме, а утре ще го направим отново.
Вземи чашата! Имам и други пороци.
Джеймс! - Да ти донеса ли чаша, Боби?
Джеймс? Господин Браун.
Отиди там замалко!
Отвън има една жена, която твърди, че е майка ти.
Точно там е.
Имаме красиви момичета и сладко уиски.
Имате ли пари? - Да. Ето ги - тук са.
Мамо?
Мамо!
Мамо, аз съм.
Познаваш ли това малко негро?
Майка ти е голяма глупачка, Малък Джуниър.
Баща ти също.
Но ти няма да си като тях. Ще се оправиш.
Било ти е предначертано още преди да се родиш.
Малък Джуниър, ти се роди мъртъв. Знаеше ли това?
Когато пралеля ти те извади на този свят, ти беше студен.
Тя те плесна по гърба, но ти пак не дишаше.
После вдиша за последно в устата ти
и ти се стопли и изпищя.
Изкрещя толкова силно, че те чухме чак тук в Аугуста.
Ти си специален, момче.
Имаш голям дух в себе си.
И този дух ми каза, че ще станеш богат, Малък Джуниър.
Той ми проговори и ми каза,
че един ден всички ще знаят името ти.
И нищо, нищо няма да ти отнеме това.
Виж го само! Мястото ще ти хареса. - Вече изядох голяма закуска.
1965 ГОДИНА - НАЙ-ТРУДОЛЮБИВИЯ В БИЗНЕСА Джими, трябва да ти покажа нещо.
Имаш да ми показваш нещо ли? - С поздрави от "Универсалните Атракции".
Това е за мен?
Виж ти! Виж ти!
Имам си даже и шофьор? - Да, сър, господин Браун.
Дай ми ключовете! Колко ти плащат, приятелю?
Около 600 долара на месец, сър. - 600 долара?
Тези пари ще ти стигнат докато си намериш нова работа.
Сам ще шофирам. - Благодаря, господин Браун!
За нищо. Сега тези 600 долара ще отиват за други нужди.
Надявам се, че колата е добра. - О, да, колата е супер!
Морската котка ще ти хареса. - Вече преядох.
Не искам и да чувам даже!
Татенце, искам да те питам нещо. - Какво е то, Джими?
Имам само основно образование, така че ще трябва да ме извиниш.
Прегледах цифрите в сметките ни и забелязах,
че не ние плащаме на промоутъра ни, а той на нас.
Нека ти обясня как стоят нещата: Ако наемем шоу - примерно в Чикаго,
промоутърът ни там е Лени Дж. Франк. Той е най-добрият промоутър в града
през последните 20 години. - Ами ако обърнем нещата?
Ако промотираме концертите така, но и си помагаме сами?
Татенце, време е да превземем радиостанциите.
Разбирам разочарованието ти,
но навлизаш в игра, в която правилата вече са установени.
Да кажем, че си бейзболен играч. Не можеш да промениш инингите.
Това е американски бейзбол. Все едно говорим за голф.
При него трябва да вкараш 18 пъти в дупката по определен начин.
Така стават нещата. Такава е системата. Все едно си в пясъчна дупка в голфа.
Какво ще направиш тогава? Ще използваш грешен стик ли?
Не става така! Не можеш! - Вие ме разбрахте, нали?
Чуйте ме сега, хора! Ще се насочим към младите.
Жадните за музика. Нощните купонджии.
20-годишният бял диджей от Ричмънд, Вирджиния,
на когото не му плащат, но го прави, защото обича музиката.
Ще отидем при него и ще го питаме дали иска да е единственият в Ричмънд,
който ще промотира шоуто на Джеймс Браун срещу процент.
А той ще ни каже:
Шегуваш ли се?! Знаеш ли колко ми плащат?
Между нищо и 50 долара на седмица. Но той ще заобича музиката ми.
О, да - той ще хареса Джеймс Браун. И има микрофон и 4 часа за убиване.
Майната му на нелегалното плащане! Разбирате ли ме?
Аз съм Алън Лийдс и сега ще чуем "Papa's Got А Brand New Bag" -
новия хит на Джеймс Браун. - И накрая той ще каже ...
... И отидете на концерта му този вторник в арена "Ричмънд"!
Вижте го, защото е млад, на 20 години,
има здрави крака и познава всички. Познава младите плувци.
Познава бръснаря и автомонтьора.
Разбираш ли, татенце? Ето така ще пускаме албума ми, без да е незаконно.
Така ще промотираме шоуто ни. По-добро, по-здраво, по-силно.
Така ние ще движим нещата.
Най-хубавото е, че всичко може да мине свободно през системата.
Шоу - промоутър.
Татенце, ако по този начин продаваме билети, а това ще стане,
говорим за хиляди долари на вечер. Разликата е от 2 до 3 милиона на година.
А аз ще остана без работа. Забравяш, че не работя само за теб.
Това е другото, което исках да кажа. Защо не?
Аз мога да направя нещо за теб, а ти ще направиш нещо за мен,
и то не включва да ми купуваш "Кадилак". На Уилсън Пикет купувал ли си му "Кадилак"?
Хайде, татенце! Виждаш накъде отиват нещата.
Имам достатъчно хора около мен, които са слепи.
Опитай рибата, татенце!
Ще ти трябва малко лют сос. - Не, няма нужда.
Ще ти трябва поне малко.
Коя е тази? - Човече, Джеймс направо ще й "изтърка седалката".
Коя "седалка"? Нейната или на автобуса?
Аз съм Ивон Феър. Певица съм. Сама ще се оправям със "седалката" си.
Полицаите имат същия проблем.
Дръж си очите затворени, Боби! Дръж ги затворени!
Да не надничаш, братко? - Не.
Не се опитвай да надзърташ! Познавам те.
Готов ли си? - Да.
Готов ли си?
Не е ли уникално? - Брато, определено е!
Не е ли уникално? - "Джей Би".
Ето на това му се вика "птица", Боби Бърд /Бърд - в пр. е птица/.
Ето ги, идват! Да не си плакал, момче?
О, Боже мой! Какво е това?
Момче, какво е това около устата ти? - Това е импетиго. Много е заразно.
Ела тук!
Кой от двама ви иска да се повози до Рино със самолета на татко?
Аз!
Хубаво е да стоиш далеч от Теди. Освен ако не искаш да се заразиш.
Благодаря ти, Велма! Считам се предупредена.
Предупредена? Скъпа, това е съвсем различен разговор!
Добре дошла в семейството, госпожо Браун!
Благодаря, Велма!
Имаш ли нужда от нещо?
В момента правя голям списък.
Как си, шефе?
Господин Браун?
- От "Журнал", господин Браун?
Вие там - в синия костюм.
Благодаря! Здравейте! Добре дошли в Рино, г-н Браун!
Благодаря!
Какво точно е "ритъмът"? - Той е нещо, което усещаш.
Ритъмът е стабилен. Той е непоклатим.
Като сърцебиене е. Задвижва всичко отвътре.
Тежък и непоклатим. - Можете ли да го опишете точно?
Току-що го обясних, госпожице.
Има някои неща, които не се събират в едно списание.
Но всички вие го усещате. Ти усещаш ли го, Теди?
Да, сър.
Добре.
Каква е любимата Ви храна?
Боби, кажи на красивата госпожица какво ядем!
Благодаря!
Ние ядем всичко.
Ние също.
Весела Коледа!
Здрасти, мъниче! Беше ли добър тази година? - Да, господин Браун.
Добре. Весела Коледа! Весела Коледа!
Знам, че си бил добър. Весела Коледа!
Здравей, сладурче! Беше ли палава или добра?
Бях добра. - Добра ли беше?
Весела Коледа! - Благодаря, господин Браун!
Весела Коледа! Весела Коледа!
Отместете се, сър!
Весела Коледа, човече!
Добре.
Тълпата днес беше голяма, скъпи.
Искаш ли да ти направя нещо за вечеря?
Стоиш в двора ми, облечена така, че всеки мъж да те зяпа?
Загърни се!
А сега ми трябва отскок. Виждате ли? А ако направя така ...
Трябва да загрее. Трябва! Разбирате ли?
Мога и на тази страна. Виждате ли?
Загрея. Трябва да загрея.
Господин Браун, какво означава, когато си повдигнете раменете и...?
Кати, изглежда, че не може да направи нищо.
Тези хора са гости на хотела. - Както и ние.
Знам, скъпа. Да вървим! - Не разбирам.
Сър, ние сме добри хора. - Кати ...
Платили сме големи пари. Не сме дошли чак от Ню Орлиънс
за да плуваме в басейн, пълен с негри! - Артисти!
Артисти.
Изглеждате страхотно, госпожице Андерсън!
Вие също, господин Бърд.
Дай ми малко от това!
Сигурна ли си, Вики?
Не гледай към господин Браун!
Ето.
Дръж си очите върху мен!
До скоро! - Разчитам на това!
Човече, вика ни на репетиция. - Кога? - Веднага.
Мамка му! Кажи ми, че се шегуваш!
Едно! Две! Започваме!
Спрете!
Клайд, искам този бийт ...
Отначало!
Разбираш ли? Започва преди бийта?
Схвана ли? - Да не иска да каже от края на такта?
Има предвид от началото.
Добре. - Господин Браун?
Да, Масео. - Изрепетирахме го както искахте.
Направихме го точно както казахте. Джими не може да го изсвири сам.
Може да сменим частта, ако желаете?
Не я сменяйте! Казах ли да я сменяте?
Какво има? Да не изгубихте вдъхновението и чувството си?
Не, сър. Не съм ги изгубил.
Джеймс!
Да не би всички да сте изгубили вдъхновение?
Стига, Джеймс! - Изгубихте ли вдъхновение?
Какво става, Масео?
Попитах какво има, сър? - Джеймс!
Имате да кажете нещо ли, господин Бърд?
Защото ако един мъж има нещо за казване - трябва просто да го каже!
Имаш ли нещо да кажеш?
Ами ...
Не, сър, господин Браун.
Тогава значи забавяте репетицията, г-н Бърд!
Не мога да позволя на някой да забавя репетицията ни!
Ако не го правим както трябва, въобще няма да го правим!
Трябва да продължим! Да сме пред другите!
Знаеш правилата. Ако закъснееш или ни бавиш ще има глоба, г-н Бърд!
Това ще ти коства стотачка.
Масео, хареса ми частта, която изсвири. Просто я искам на друго място.
Какво е това тук? - Струна, господин Браун.
Струна към какво? - Барабан.
Правилно. Какво е това? - Китара.
Не, не е китара. Пий Уий, какво е това?
Барабан, господин Браун? - Сега вече схващате!
Какво държи Масео? - Барабан, господин Браун.
Приятели, какво са тези лъскави неща, които всички вие държите?
Барабани.
Сега вече всички ние имаме барабани.
Когато свирите на барабан, няма значение в кой стил сте,
в кой такт или на коя планета сте!
Но, господин Браун, тогава Клайд ще е в друго време спрямо групата.
Музикално не звучи добре. - Колко хитови албума имаш, сър?
Приятели, звучи ли добре?
Да. - Чувствате ли го добре?
Да.
Господ ви е дал уши. Не сте си ги направили сами.
Ще спориш ли с ушите на Бог?
Ако звучи добре и го усещате добре, значи е музикално.
Така че го изсвирете както ви казвам!
Отначало!
Едно! Две! Едно, две! Започваме!
Сега вече е друго!
Боби, Джеймс Браун е причината да имам храна на масата всеки ден.
Затова просто се правя на глух и приемам глупостите му.
Но защо ти го търпиш, човече? Ти си му най-добрия приятел.
Познаваш го отдавна, брато. А той да се отнася с теб така ...
Ако бях на твое място щях да го фрасна в устата.
Изтърпявам всичко това, защото помня деня,
в който осъзнах, че никога няма да съм начело на група.
Работих толкова здраво над музиката си
и един ден осъзнах, че не е писано аз да съм фронтмен.
Но на Джеймс му е писано.
Предвидих го.
А фронтменът трябва да е добър фронтмен.
Невинаги нещата ще вървят гладко,
но това е отговорността ни, ако искаме да се задържим.
А ти и аз не би трябвало да мислим за тези неща.
Така че не се залъгвай, Масео!
Всеки в групата ходи наперено, защото е с Джеймс Браун.
Всеки в групата вярва малко повече в себе си,
защото е с Джеймс Браун.
Сигурен ли си, че просто не те е твърде страх да си фронтмен?
Отвори си ушите!
Моите са отворени.
Човекът е гении и ни е взел с него, за да го споделим.
Дий Дий? Дий Дий Браун!
Горе съм, скъпи.
Дий Дий!
Жено, вчера ти звънях.
Не беше ли вкъщи?
Бях си вкъщи цял ден.
Била си вкъщи цял ден? Защо не вдигна телефона?
Не знам. По кое време си звънял?
Звъннах ти в 1:00 часа. И отново 15 минути по-късно.
После пак ти звънях в 2:00 часа, и после отново в 3:00 часа.
Явно си искал да говориш с мен много спешно.
Къде беше? - Във ваната.
Цели два часа?! - Вече искаш да си взимам по-кратки бани ли?
Нямаме телефон в банята, Джеймс!
Майната му! Какво ще направиш?
Ще ме глобиш ли? /на англ. глоба = красива/
Джеймс.
Сега вече имаме телефон в банята!
Не, няма да те глобявам.
Достатъчно си красива.
Тогава ела при мен, "господин Динамит"!
Спрете!
Нещо липсва.
Знаеш ли, Пий Уий,
защо не отидеш на микрофона и не занесеш кутията с тръбата?!
Там си държиш перуката, нали?
Сигурно си мисли, че ме имитира много добре, а?
Доктор Кинг.
Застреляли са доктор Кинг.
Доктор Мартин Лутър Кинг беше застрелян
от убиец в Мемфис, щата Тенеси.
Току-що говорих с кмета на Бостън.
Искаше да знаем, че отменя концерта ни в "Гардън" утре вечер.
Какво? - Страх го е, че може да има бунтове.
Кажи му, че съм продал 30 милиона албума и 95% от тях са купени от черната общност!
Той не иска да слага 10 000 гневни негра на едно място
в центъра на града и да го излъчи на живо в целия свят.
Господин Кмете, както виждам аз нещата, вече сте загубил следващия си мандат.
Загубихте го в 19:05 часа, местно време на Мемфис.
Искате да поверя бъдещето на града си във Вашите ръце.
Да, и утре вечер или ще имате 10 000 гневни хора в "Гардън",
или 10 000 гневни хора пред входната Ви врата.
Така че, всичко, което искам тази вечер е следното ...
Нека се погледнем взаимно тук, в "Гардън" и тези, които са вкъщи
и да се закълнем, че без значение какво би направила друга общност,
ние в Бостън ще почетем доктор Кинг с мир!
Благодаря Ви!
Преди да започнем искам само да кажа,
че той е млад мъж.
Той е млад и мисли трезво.
Младият мъж е мъдър. Дайте му още аплодисменти!
Две, три, четири ...
Слизай от сцената!
Чакайте малко! Мръдни се!
О, не! - Ще се оправя. Спокойно!
Искаш ли да танцуваш? Пуснете го! Пуснете го!
Искаш ли да танцуваш? Танцувай! Пуснете го!
Оставете ги намира! Пуснете ги! Ще се оправя.
Чакайте малко! Задръжте! Спрете за малко! Чакайте!
Нека довърша шоуто за всички останали!
Всички други искат да видят концерта.
Трябва да покажете, че сте млади мъже и млади дами!
Дами и господа! Това не е правилно! Ние сме черни!
Ние сме черни!
Нека се представим!
Слезте долу вече! Всички слезте долу!
Никой да не се качва повече! Нека се представим!
Карате ме да изглеждам зле.
Не правете така, че всички да изглеждаме зле!
Слизай долу, синко! Сър, защо сте тук горе?
Ако искате да гледате шоуто, тогава слезте и ме оставете да го довърша!
Не постъпвате правилно спрямо мен и спрямо вас.
Помолих полицията да отстъпи,
защото реших, че ще получа уважение от моите хора!
Няма смисъл.
Заедно ли сме или не?
Започвай, мой човек!
1968 ГОДИНА НЕГОВАТА ЛОША СТРАНА
Навън има деца, които нямат какво да ядат.
Крадат и правят каквото могат, за да оцелеят.
И ако ние не направим нещо по въпроса ще загубим страната си.
Бях в Харлем и говорих с Рап Браун. Говорих с Ислямската нация.
А вие, бели хора, ми казвате, че съм сепаратист.
Сега отиваме към Белия дом, където същите хора ми казват,
че съм Чичо Том. Какво се очаква да направя, татенце?
Да напиша чек на Рап Браун, за да купи пушки и автомати,
да сплоти 125-а улица и да ги насочи на юг ли?
Какво мислиш, татенце?
Едно бездомно хлапе от Аугуста, Джорджия се насочва към Белия дом.
Мисля, че така целуваш задника на Големия, Джеймс.
Значи ми казваш да обърна самолета и да се опълча на Президента ли?
Не. Казвам, че вече си прецакан, човече.
Помисли!
Ако се изправиш до Линдън Джонсън и целунеш "Пантерите" по бузите,
няма да свириш във Вегас никога повече.
Защото ако те знаят, че можеш да потушиш бунт,
със сигурност ще очакват, че можеш да започнеш нов.
И ето ме и мен - седя си в частния самолет и се оплаквам.
Заедно с един уморен, стар, късметлийски евреин.
Джеймс, погледни ме!
Не се плаши, приятелю!
Защото ако ти си уплашен, това няма да е добре за черните хора.
Просто прави това, за което си призван!
Помогнало ти е досега.
Заобиколете ме в кръг! Направете кръг!
Как сте всички? - Супер! - Добре.
Добре. Хубаво е, че сте тук. Доведох ви тук днес,
за да ви кажа нещо много важно.
Искам всички да знаете, че можете да направите каквото поискате в живота.
И не оставяйте никой да ви убеди в противното! Разбрахте ли?
Да, сър.
Искам всички да повтаряте след мен! Ако го искаш ...
Ако го искаш... - ... трябва да го научиш.
... трябва да го научиш. - После трябва да го построиш.
После трябва да го построиш. - И чак тогава да го заслужиш.
И чак тогава да го заслужим.
Така се правят пари и уважение.
Мислиш ли, че ако объркат нещо ще им вземе от джобните пари?
Нека направим малко музика! Едно, две, три, четири!
Джеймс!
Ти си човекът, Теди Браун? - Аз съм човекът, г-н Браун.
Точно така.
Гертруд, бандата готова ли е?
Готови са, господин Браун. - Не ми изглежда така.
Хайде, момче! Ела да видиш как татко се разправя с проблемите.
Приятели ...
Държите се сякаш не знаете кое време е.
Пригответе си инструментите, иначе ще започна да ви глобявам!
Аз бях избран като говорител от името на бандата.
"Говорител"? "Избран"?
Поискахме да ни се плаща навреме. Не ни е плащано от седмици.
Поискахме ясни почивни дни.
Но във всеки такъв ден Вие ни карахте да репетираме.
Поискахме да ни се плаща за записите, но Вие просто ни ги включихте в заплатите.
Теди, излез и ме изчакай!
Да, сър.
Приятели, чувам ви.
Наистина.
И оценям искреността ви. Сигурно не е лесно. Не, сър.
И вие си имате своите неволи. Трябва да мислите и за себе си.
Мамка му, вие сте мъже! Разбирам ви.
Не мисля, че разбирате, господин Браун, сър.
Знаем, че имате неплатени данъци. Ресторантът ти, радиостанциите,
звукозаписните студиа, лейбълите, всичкият друг тип бизнес и парите,
които преминават, без да има отчет. Всичко е бъркотия, господин Браун.
И ако искате да сме част от нея, ще трябва и на нас да ни се плати.
Веднага!
И най-вече, никой от нас не иска да бъде глобяван повече.
Знаете ли какво ще направя? Ще си помисля.
Това е всичко.
Кучи син! - Синко, какво ми каза?
Майната ти!
Най-добре си излезте сами от тук! Няма да ме карате аз да излизам!
Махайте се веднага! Тръгвайте! Махайте се!
Боби, както винаги съм казвал: Трябва да знаеш кой си
и къде се намираш в този свят.
Преди 5 минути тези момчета бяха най-добрата група на планетата!
А сега са нищо!
Просто една група ядосани нещастници.
Не съм ви поробител. Просто искам да сте честни спрямо вас!
Масео ще идва да ми говори за данъците ми! Данъците ми!
След всичко, което направих за тази страна ще се обърнат срещу мен? Защо?
Не мога да зарадвам всички и заедно с това да съм на върха!
Не.
Ти не го схващаш! И те не го схващат.
Ще казваш "майната ти" на Джеймс Браун?!
Всички сте около мен докато
всичко е наред, но накрая ще ме сритате, когато най-много ме боли.
Мислите си, че ме боли ли? Джеймс Браун не го боли!
Или се качваш на влака или слизаш от него. Махай се оттук!
Хайде! Махай се!
Заминавай си!
Може и да ги настигнеш. Ще им трябва нов певец.
Негро, какво те кара да мислиш, че ще си тръгна?
С теб съм от толкова дълго и все още съм тук.
Точно в това се състои фънка. Фънкът не се предава.
И аз така знам.
Защото ако фънка се предаде, тогава всичко свършва.
Затова не се предава. Приключихме ли, г-н Бърд?
Опасявам се, че не, г-н Браун. - Попитах дали сме приключили?
Мисля, че все още имаме фънк у себе си.
Кои бяха ония хлапета от Синсинати? The Blackenizers.
Кой беше онзи младок, дето свиреше на бас?
Буутси. - Буутси.
Да. Обади му се!
Обади му се!
1971 ГОДИНА ПАРИЖ
Човек трябва да работи здраво, ако иска да успее.
А ние успяваме всеки ден. Албумът ми "На живо от Аполо"
е първият R&B албум в историята на света, достигнал до Топ 10.
Застоя се там цели 66 седмици.
Този албум се разчу из света. Направо разби всички!
МИНИСТЪР НА НОВИЯ НЮ СУПЕР ТЕЖЪК ФЪНК
Бавно, но сигурно, целия свят разбра кои сме.
В шоубизнеса има две части.
Едната е шоуто, а другата - бизнеса.
Братя и сестри, повярвайте ми като ви казвам, че аз съм и двете!
Боби Бърд!
Успяхме, нали? - Концертът беше добър.
Знаеш ли какво си мисля, Джеймс?
Може аз да успея да напълня "Париж" или "Аполо" сам.
Как така?
Обзалагам се, че ще напълня тази зала когато пуснем новия ми албум.
Съвсем сам. Без проблеми.
Момчета, ще ни оставите ли насаме за малко?
После ще довършите. Благодаря ви!
За какво, по дяволите, говореше? Казваш, че не ме бива ли?
Не, не това казах. Ти си Джеймс Браун. Никога няма да спреш да си добър.
Хората копират движенията ми, господин Бърд. Копират ме.
И ще продължат докато Земята не угасне. Разбираш ли?
Мислиш си, че хората ще купят албума ти, както купуват моя?
Това ли се опитваш да кажеш? - Не, Джеймс. Не това казвам.
Но забрави за това! Няма значение.
На кой друг си казал за това? На хората в "Аполо" ли?
Не, не съм им го казал. Само на теб съм го казал.
На никой друг не съм го казвал, освен на теб, Джеймс.
Само си говорим. Мислех, че ще си съгласен с това.
Мислиш си, че ще ти продуцирам албума, докато говориш зад гърба ми?
Промъкваш се наоколо. - Никога не съм говорил зад гърба ти.
Почерняш името ми. А сега правиш планове, докато сме в една група?
Никога не съм правел планове! И никога не съм злословил срещу теб.
Срамувам се от Вас, г-н Бърд. - Срамуваш се от мен?
И теб трябва да те е срам от себе си.
Опитваш се да избягаш нанякъде с Вики.
Не се заблуждавай, братко! Не се заблуждавай!
Вики би могла да напълни сама тази зала.
Така е, Джеймс, би могла.
Но Вики не е твоя жена.
И отношенията ми с нея не ти влизат в работата!
Но преди можеше да имам "работа" с нея.
Прекаляваш, Джеймс!
Прекаляваш!
Не мога да правя това повече. - Дяволски си прав, че не можеш.
Не, не мога да правя това тук повече, Джеймс!
Не мога.
А най-смешното е ...
Най-смешното е, че си мислиш, че за мен това е нещо голямо.
Все едно ще си кажа: "О, Боже мой!"
"Боби Бърд ще изостави Джеймс Браун."
"Какво ще правя?"
Не, най-смешното нещо, Джеймс, е, че никой няма да те остави сам.
Ти вече си сам.
Винаги си бил.
Къде отивате, господин Бърд?
Боби, попитах, къде отиваш?
Добре. Достатъчно! Благодаря, приятел!
Благодаря, господин Браун!
Боби, разкарай всички! Изчакай ме отвън!
Добре. Всички вън!
Всички вън!
Чухте човека. Хайде, скъпа!
Онзи ден бях в метрото.
Имаше едни малки момчета. Седяха срещу мен и спореха
за това кой е по-добър: Джеймс Браун или Литъл Уили Джон.
Едното от тях се ядоса и каза: "Няма по-добър от Джеймс Браун!"
А после започна да танцува.
Бях толкова горда. - Защо точно тази вечер?
Защо дойде тук тази вечер?
Ами, захарче ...
Живея в Бруклин и чух, че моето дете ще свири в театъра "Аполо".
Не искам да се чувстваш горда.
Не съм ти "захарче" или "дете".
Не съм бил преди. Не съм и сега.
И не искам да казваш на никой, че си ми майка,
защото и двамата знаем, че това не е истина.
Е ...
Вече не мога да съм ничия майка. Но ти беше вътре в мен.
Износих те. Забременях и избрах да те имам.
Ти си ме избрала? - Аз те избрах.
Мислех доста за това.
Прекалено много даже.
Знам, че не е било лично. Затова и това няма да е.
Не ми трябваш. Справих се добре сам
защото нямах нужда от теб.
Грижих се за Джеймс Браун. Уверих се, че ще е добре.
Никой друг.
Никой друг не ми е помагал.
Е ...
Знаеш много добре, че нямах избор.
Не знаех как да съм съпруга.
Не знаех как да бъда майка.
Не знаех нищо за каквото и да е.
Бях просто една селянка.
Баща ти не спираше да ме бие.
Както и теб.
Но аз те обичах и затова останах.
А после си тръгнах ...
Защото те обичам.
И след това изчезнах.
Направих всичко, което можах. Наистина! Направих го!
Направих го!
И се срамувам.
А сега се виж само!
Не плачи!
Не го прави!
Не плачи! Ето.
Почисти се!
Няма за какво да плачеш. Аз съм Джеймс Браун.
Джеймс Браун няма нужда от нищо. Джеймс Браун няма нужда от никой.
А сега ми кажи защо, всъщност, си тук?!
Какво всъщност искаш?
Ето.
Това са сто долара.
Съжалявам, но сега ще трябва да те помоля да си ходиш!
Толкова си хубав!
Толкова си красив!
Увери се, че ще се погрижат за нея! Дайте й каквото поиска!
Джеймс? - Здрасти, Велма!
Имаше катастрофа.
Мъртъв е, Джеймс.
Теди е мъртъв.
Ти си специален, момче! - Какво стана с теб?
Имаш духа в себе си. - Изсвирете го както ви казвам!
Мислех, че ще получа малко уважение от моите хора.
Говорих с "Ислямската нация", а вие ме наричате сепаратист?!
Знаеш ли какво искаш? - Ти си специален!
Какво се случи с теб? - Заедно ли сме или не?
Вече си сам. - Няма да ме накарате да изляза!
Махайте се оттук веднага!
Липсва ли ти майка ти, момче? - Изсвирете го както ви казвам!
Аз не съм Дявола.
Правете както аз казвам, а не както аз правя!
Нуждите им ще са причина те да купят полицата ни.
Стига вече! По-добре се разкарайте!
Спри! - Махайте се от пътя!
Излез от колата!
1988 ГОДИНА АУГУСТА, ДЖОРДЖИЯ
Няма да ме хванете!
Мислите, че сте ме хванали?
Не сте ме хванали.
Хайде, Браун!
Да.
Да!
Хайде, Браун!
Джеймс Браун.
1993 ГОДИНА ДЖЕЙМС
Добро утро, господин Бърд! - Добро утро, Били!
Дошъл съм за басейна. - Имам голям проблем с него.
Ще погледна. - Добре. Ако ти трябва нещо, влизай!
Да, сър.
Джеймс.
Какво правите навън по пижама, господин Бърд?
Измъкнах се, за да изпуша една цигара.
Трябва да ги откажа. Вики не знае.
Няма да й кажа.
Минавах наблизо и ...
Тази вечер ще имам концерт в "Омни".
Вярно.
Може с Вики да дойдете.
Имам нов много добър оркестър. Свирят много здраво.
Справяме се, господин Бърд. - Имаме планове, Джеймс.
Семейството на Вики ще идва.
Е, помисли си все пак! Виж какво ще каже Вики!
Да.
Тя все още командва.
Изглеждаш добре.
Знаеш, че с всеки изминал ден ставам все по-силен.
Не съм те виждал от ...
Погребението на Теди. - Точно така.
Погребението на Теди.
Е, изглеждаш много добре. Иска ми се да беше звъннал ...
Но все пак го доведохме у дома, нали, господин Бърд?
Доведохме го у дома.
Изпратихме го при Бог. - Добре, господин Бърд.
Оправих проблема. Ще дойда отново през пролетта да го видя.
Извинете ме, господин Браун!
Изминахме дълъг път, нали, господин Бърд?
Вече белите хора чистят басейните ни.
Да, изминахме дълъг път, Джеймс.
Още ли владееш стъпките?
Горе-долу.
Може с Вики да имате приятели,
които да ги използват.
Местата са добри.
До скоро, господин Бърд!
Залата пълна ли е, Герти? - До горе, господин Браун.
До горе.
Това е добре.
Ще ме оставите ли за минута?
Джеймс Браун!
КРЪСТНИКЪТ НА СОУЛ МУЗИКАТА
Джеймс Браун!
... толкова повече сте благословени! Просто трябва да имате вяра!
Вярата раздвижва ръцете му! Вярата раздвижва ръцете му!
Джеймс Браун!
Вярата раздвижва ръцете му!
Джеймс Браун!
Колкото повече давате, толкова повече ще сте благословени!
Само трябва да вярвате и ще повдигнете планина!
Джеймс Браун!
Чувате ли ме? Чувате ли ме?
Платих цената, за да съм най-добрия в занаята.
Атланта, Джорджия!
Джеймс Браун е сред най-великите певци в историята на музиката
и е един от най-копираните музиканти на всички времена.
Джеймс продължи с турнетата през 70-те си години
и от време на време споделяше сцената с Боби Бърд.
Джеймс почина на Коледа през 2006 година.
Режисьор ТЕЙТ ТЕЙЛЪР
Сценарий ДЖЕЗ И ДЖОН-ХЕНРИ БЪТЪРУЪРТ
По идея на БРАТЯТА БЪТЪРУЪРТ И СТИВЪН БИЙГЪЛМАН
Продуцент БРАЯН ГРЕЙЗЪР
Продуцент МИК ДЖАГЪР
Продуценти ВИКТОРИЯ ПИЪРМАН и ЕРИКА ХЪГИНС
Продуцент ТЕЙТ ТЕЙЛЪР
Изпълнителни продуценти ПИТЪР АФТЪРМЕН и ТРИШ ХОФМАН
Изпълнителни продуценти БРАТЯТА БЪТЪРУЪРТ
Изпълнителни продуценти ДЖОН НОРИС и АНА КЪЛП
Директор - фотография СТИВЪН ГОЛДБЛАТ
Дизайнер по продукцията МАРК РИКЪР
Редактор МАЙКЪЛ МАККЪСКЪР
ЧАДУИК БОЗМАН
НЕЛСЪН ЕЛИС
ДАН АКРОЙД
ВИОЛА ДЕЙВИС
ЛЕНИ ДЖЕЙМС
ФРЕД МЕЛАМЕД
КРЕГ РОБИНСЪН
ДЖИЛ СКОТ
ОКТАВИЯ СПЕНСЪР
ДЖОШ ХОПКИНС БРАНДЪН СМИТ
ТИКА СЪМПТЪР АУНХАНУ ЕЛИС
ТАРИК ТРОТЪР АЛОЕ БЛЕК
КИЙТ РОБИНСЪН НИК ЕВЪРСМЕН
Изпълнителен продуцент МИК ДЖАГЪР
Музика ТОМАС НЮМАН
Музикални супервайзори ВЪД КАР и МАРГАРЕТ ЙЕН
Нова презаписана музика THE UNDERDOGS
Дизайнер на костюмите ШАРЪН ДЕЙВИС
Кастинг КЕРИ БАРДЪН и ПОЛ ШНЕЕ
Една продукция на БРАЙЪН ГРЕЙЗЪР
Една продукция на "ДЖАГД ФИЛМС"
Със съдействието на "УАЙИЛА ФИЛМС"
Един филм на ТЕЙТ ТЕЛЪР
Превод и субтитри ЛЪЧЕЗАР ГЕОРГИЕВ a.k.a Blackbird