www.titlovi.com
Šta ako bih ga doveo ispred tebe?
Čoveka koji ti je uništio život?
Ako bih ti garantovao da ćeš se izvući,
da li bi ga ubio?
'Nikad ne radi juče što bi trebalo da se uradi sutra.'
'Ako ti na kraju uspe, nikad ne pokušavaj ponovo.'
Blekmor krst. To vam je drugi.
Čestitam. -Služili ste časno.
I to je to?
Naređenje iz odbora će uskoro stići.
Poslednje naređenje? -Da.
A Bombaš?
To više nije vaš problem.
Ne moram da vas podsećam na kritičnu prirodu vaše poslednje misije.
Zato vas molim da se odmorite.
Svaki osumnjičeni nas uči.
Utiče da bolje radimo.
Ne više od ovog neuhvatljivog sociopate.
PETORO STRADALO U BOMBAŠKOM NAPADU
Efikasan je. Vremenski precizan.
Štampa ga je nazvala Pršteći Bombaš. Ovog puta smo ga zaustavili.
10 GODINA KASNIJE - BEZ OSUMNJIČENIH -Ali ovo je bio samo mali napad.
Ovo je njegov veliki plan.
Mart 1975.
NJUJORK -Stalno menja dan.
Eksplozija će sravniti deset blokova u Njujorku
i ubiti preko 11.000 ljudi.
Sve što smo pokušali kako bismo ga zaustavili je propalo.
Ali ovog puta sam bio blizu.
Još samo jedan pokušaj.
Presađena koža je zarasla.
Rekonstruktivna transplantacija je stabilna.
Ali razumeš da ćeš izgledati drugačije nego što se sećaš.
Oči će se oporaviti.
Trebalo bi da se oporaviš dobro za ovu poslednju misiju.
A onda ću da budem otpušten iz službe.
Nisu samo fizičke povrede u pitanju.
Odradio si više sati na terenu od bilo kog agenta s kojim sam radio.
Rizik je veliki.
Ožiljci lepo zarastaju.
PSIHOLOŠKA PROCENA psihoza, promene raspoloženja, depresija
Oštećenje na glasnim žicama se smanjilo, ali neće zarasti kao što su bile.
Ništa od moje pevačke karijere.
Treba vremena za privikavanje.
Toliko sam se promenio
ni rođena majka me ne bi prepoznala.
Danas je konačno stiglo naređenje.
Mislim
da je bilo neizbežno.
Kada budeš ovo slušao, sedam godina će proći.
Prva misija je jednako važna kao i poslednja.
Svaka nas dovodi bliže poslednjem odredištu.
Podignite desnu ruku.
Da li se zaklinjete da ćete se pridržavati
pravila i propisa iz T.B.R. Zakonika 7286? -Da.
Prihvatate da će vas svako odvraćanje sa parametara misije
odmah poslati na vojni sud? I bićete osuđeni na smrt smrtonosnom injekcijom.
Da.
Hvala vam, gospodine. -Hvala vama.
Vreme nas sve stiže.
Čak i one u našem poslu.
Moglo bi se reći da smo nadareni.
O bože, zvuči tako arogantno kada to kažem naglas.
U redu. Sročiću to bolje.
Rekao bih
da smo rođeni za ovaj posao.
BAR KOD POPA
[6.11.1970.]
Hej, pogledaj ovog čudaka.
Izvoli, Dereče.
Izvoli, šta piješ? -Stare gaće.
Stare gaće. Bez leda?
Ostavi flašu.
Kad te pogledam, pretpostavljam da ne slaviš.
Kad me pogledaš? Kako to izgledam?
Samo pokušavam da razgovaram, zaboga.
Pao je!
Hej, druže, još dva.
Nešto da gasiš?
Ti si nov.
Da, radim ovde par nedelja.
Je l'? I kako ide?
Nema gužve. Ljudi ostaju kod kuće.
Zbog velikog, zlog Bombaša? -Da, valjda.
Sjajno. Skrivanje te ne čini bezbednijim.
Ti se ne plašiš?
Briga o svakom ludaku iz metroa ništa ne menja. -To je tačno.
Nisam te viđao ranije. Dolaziš li ovde često?
Šta si ti, peško?
Koji je tvoj problem? -Hej!
Šalio sam se, čoveče. Isuse. -Da, ali nije smešno.
Ispričaj mi neki dobar onda. -Šta, vic? -Da, hajde.
Da, imaš pravo na jedan pokušaj. -Ne, ne znam nijedan.
Radiš u baru, zaboga. Mora da znaš neki vic.
Ne užasan sam sa vicevima. Nikad ih ne upamtim.
Jedan vic?
Dobro, znam jedan. Ali nije smešan.
Pretvorio sam se u uvo.
Dobro, dakle, tip uđe u bar, znaš?
Isuse, čoveče. -Šalim se. Ne, ne, ne.
Imam jedan dobar. Imam jedan dobar. Šta je starije, kokoška ili jaje?
Petao. -Sranje, vidiš? Grozan sam.
To je najbolje što imaš? -Da, pa... -To nije smešno.
Rekao sam ti da nije.
Ali misliš li nekad o tome? -O čemu? -Pa znaš, šta je starije.
Šta me briga? Imam većih problema. -Dobro. Pa, ti si važan.
Moraš da uradiš bitne stvari, zar ne? Šta radiš?
Šta god treba.
Teško je zarađivati za život, to je sigurno.
Šta ti znaš o tome šta je teško?
Isto što i svako, valjda.
Isto kao i neudata majka?
Šta to znači?
Četiri centa po reči, pišem ispovesti.
"Neudata majka" je moj pseudonim.
Ozbiljno?
Da. -Tačno! Tačno!
Kako ide posao?
Ide dobro. Imam nedeljnu kolumnu. Napišem, oni štampaju, ja jedem.
Tačno?
Ti čitaš moje priče? -Da, da.
Iznenađen si? -Da, pomalo. -Zašto?
Ne uklapaš se u demografiju. -Demografiju?
Demografiju čitalaca. -A, to.
Povređene žene koje žele da se osećaju bolje
u svojim jadnim životima čitajući srceparajuće priče o preljubi i izdaji
nabacane na masnim stranama jeftinog papira.
'...U LISICAMA...' -Da, upravo.
Ne misliš li da si previše strog prema sebi?
To je đubre.
Mislio sam da imam talenta za pričanje priča, ali koga zavaravam?
Mislim, reci mi. Ti si ih pročitao. -Moram da priznam da sam imao par
teških noći kad sam se obratio tebi za malo uvida u žensku psihu.
Čini mi se da imaš dar da vidiš stvari iz ženskog ugla.
Ženskog ugla? -Da.
Da, poznajem ženski ugao. Trebalo bi. -Zašto, oženjen si? Imaš sestre?
Ne bi mi verovao kada bih ti rekao.
Jedna stvar koju sam naučio na ovom poslu je da je istina čudnija od proze.
Čuo sam neka neverovatna sranja. Ništa me više ne zaprepašćuje.
Ne znaš šta znači neverovatno. -Je l'? Probaj me.
Izvoli. Ja ću.
Zaboravi, čoveče. Neću da ti kažem. -Bojiš se da nije dovoljno dobro.
Misliš da će to da upali? -Da. -Koliko imamo, 12.
Hajde.
Kladim se u ostatak te flaše, da imam najbolju priču koju si ikad čuo.
Kladim se u punu flašu.
Šta kažeš?
Ako izgubim? -Samo dodaj bakšiš.
Što da ne?
Hej, čoveče. Dva piva, druže. -U redu.
Majore Dejvidsone, kako reagujete na to
što mnogi Njujorčani napuštaju grad
u strahu od petog napada Bombaša?
'VEČERNJE VESTI - MAJOR DEJVIDSON' Imamo dodatne patrole
u celodnevnim smenama po gradu.
Udružili smo snage sa Federalnim bombaškim odredom
i FBI-jem kako bismo našli osumnjičenog.
Kako glupo ime. "Pršteći Bombaš." Tip pravi
kompresovana eksplozivna jedinjenja na bazi heksogena.
To nije lako. -"Pršteći Bombaš" se lakše pamti.
Mrzim to ime. Zvuči kao da njegove bombe samo pršte.
Kao da ne prave pravu štetu.
Mislim da niko ne sumnja koliko je opasan taj seronja.
Pa, ima mnogo sebičnih seronja koje treba malo protresti.
I treba da se plaše.
Pa, već je ubio 112 ljudi. -Neki jednostavno moraju umreti.
Da zaustaviš genetski kod u korenu. -Da. Možda čini uslugu ovom gradu.
Bolje pripazi da te neko ne čuje.
Misliš da grešim? -Takve priče će te uvaliti u nevolju.
Ne goru od one kroz koju sam već prošao.
Slušaj, obećavaš mi najbolju priču u životu. Ali još ne čujem ništa.
U redu.
Počeću od početka.
Kad sam bio mala devojčica...
Šta?
Hoćeš li da ispričam svoju priču? -Ne, samo sam mislio...
Izvini. Da, nastavi.
Kad sam bio mala devojčica...
Da li si čuo za Kristin Džorgensen? Roberta Kauela?
Da, da, napravile su promenu pola.
Znači ti... -Ne prekidaj me.
Bio je 13. septembar 1945.
'KLIVLENDSKO SIROTIŠTE'
Bio sam nahoče. Beba ostavljena na pragu sirotišta.
Gradsko sirotište Klivlenda.
To je dobra devojčica.
Nema povreda ili promrzlina. Dete deluje zdravo.
Ako pokaže znakove infekcije ili prekomernog kašlja
trebalo bi da se odvede u bolnicu na detaljno ispitivanje. -Da, doktore.
Ima li ime?
Džejn. Za sada će biti Džejn.
Vratiću se da obiđem Džejn za nedelju dana.
Radujem se tome.
Ne brini, dušo. Dobro ćemo se brinuti o tebi.
Bio sam jedna od mnogo beba bez prošlosti.
Jedino nam je to bilo zajedničko.
Nisam bio bolestan, ni jednom.
Tako da me nisu vodili u bolnicu.
To se desilo kasnije tokom života.
'PUTOVANJE NA MESEC'
Usporite.
Čokoladni sladoled za mladu gospođicu. -Hvala.
Kad sam bio mali, zavideo sam deci sa roditeljima.
Uvek sam se pitao kako bi izgledalo.
Glupo dete! Sklanjaj se sa ulice!
Govno malo! -Džejn!
Dolazi ovamo.
Sve da ti...!
Nikad nisam razumeo zašto su me roditelji napustili.
Šta sam tako pogrešno uradio?
Ali kako sam bio stariji, znao sam da sam drugačiji.
Seks me je zbunjivao.
Kako funkcioniše, kako se sve uklapa.
Osećao sam se drugačije.
Čak i tad sam znao da ću biti drugačiji od svih ostalih devojčica.
Svečano sam se zarekao da će moja deca imati mamu i tatu.
Pravu porodicu.
To me je održavalo čistim. Daleko od iskušenja.
Pa sam se usredsredio na važnije stvari.
Da učim da se tučem.
Tuča! Tuča!
Hajde, Lusi! -Hajde!
Kako si me nazvala? -Mala, ćorava, kučka...
Bio sam jak.
Mnogo snažniji od ostale dece.
Čak i od dečaka.
U redu, prekidajte!
Džejn, pođi sa mnom! -Pusti me!
Šta je sa tobom? -Nisam ništa uradila!
Bio sam i pametan.
Najbolji u razredu.
Jednako je...
Džejn! Džejn.
Kako očekuješ da nešto naučiš ako nikad... -Petnaest.
Matematika i fizika su mi bili omiljeni predmeti.
To je tačno. -Sve mi je bilo lako.
Retard.
Dosta!
Kao malo stariji, shvatio sam da su male šanse da se udam
iz istog razloga iz kojeg nisam bio usvojen.
Bio sam drugačiji.
Čudak. Prokleti gubitnik.
Prestao sam da se gledam u ogledalo.
Mrzeo sam to što vidim.
Nemam fotografija iz perioda kad sam bio devojčica.
Ne sećam se ni kako sam izgledao.
To je više osećanje sad.
Pa, izgledaš bolje od mene.
Koga briga kako izgleda barmen?
Ili pisac, kad smo kod toga.
Ali znaš kako je. Ljudi žele da usvoje malog zlatokosog debila.
A kasnije, dečaci, hoće velike sise i napućena usta.
Savršen dodatak, znaš.
Ja nisam mogao da se takmičim. -Džejn, g. Robertson se potrudio da
popriča sa nekim od maturantkinja danas.
Bićeš ljubazna da saslušaš šta ima da kaže.
Džejn, ja radim za novu organizaciju koja traži mlade žene, poput tebe,
da ih obuči za posao u državnoj službi.
Mi smo, što bi rekli, napredni. Čujem da si zainteresovana za put u svemir.
Kažu da devojke ne mogu da budu astronauti.
To je tačno.
Mi tražimo mlade dame koje obećavaju u poljima matematike i nauke
i imaju dobre fizičke sposobnosti.
Čujem da voliš da se tučeš.
'SVEMIRSKI KORPUS'
U to vreme nadležni su priznali da ne mogu da šalju ljude u svemir na duže
bez ublažavanja napetosti.
Tražili su ugledne devojke,
po mogućstvu device.
Želeli su da ih obuče od početka.
Mentalno iznad proseka i emotivno stabilne.
Ali većina dobrovoljaca su bile kurve
ili neurotičarke koje bi prohisterisale posle 10 dana.
Nisu bile posebne.
Samo se opusti, Džejn.
Neke od devojaka pre tebe su se malo unervozile
i zbunile.
Možda zato što je za njih razmišljanje nepoznato.
Misliš li da je ovo šala?
Ne, gospodine. -Imali smo feministkinje ovde
napravile su veliku pometnju. Ali ti nisi takva, Džejn?
Ne, gospodine.
Molim te, skini naočare.
Vidim da si imala neke disciplinske probleme ranije.
Imala sam sve petice od prvog razreda.
Da. Da li si ikada bila sa muškarcem?
Jeste li vi?
Razumeš li šta ovo zaposlenje zahteva od tebe?
Da li ću moći da putujem u svemir?
Ako budeš izabrana, da.
Ne, nisam bila sa muškarcem.
Kako vidiš svoju ulogu na ovom putovanju? -Moju ulogu?
Mnoge od devojaka sa kojima smo razgovarali, vide ovo kao plaćeni odmor.
Šansu da lagodno žive i upoznaju čoveka svojih snova.
Da li sebe vidiš kao turistu
ili kao učesnika?
Briljirala sam u naprednoj fizici, biologiji i astronomiji.
Turista je neko ko putuje preko okeana samo da bi se slikao pored broda.
Nemam nameru da budem turista.
Ako me budu prihvatili naučili bi me da hodam, plešem
i znaš već, kako da dopadljivo slušam muškarce.
Plus obuka za glavne dužnosti.
Ništa nije previše dobro za naše momke?
Pobrinuli su se da ne zatrudnimo tokom službe.
Verovatno bi se i udale na kraju putovanja.
Kao što to danas rade piloti i astronauti.
Govore isti jezik.
Da.
Dali su mi kontaktna sočiva.
Nikada pre nisam video svet tako jasno.
Merili su nam izdržljivost.
Da se uvere da smo podobne za put u svemir.
Mnoge devojke su se mučile.
Ali ne ja.
Koliko često razmišljaš o seksu?
A, nikad. B, retko
C, ponekad, D, često
E, stalno?
C, ponekad.
D, često.
Testiranje je trajalo mesecima.
Testirali su nas u svemu.
Mnoge devojke nisu uspele.
Ali ne ja.
Najbolji rezultat ikada.
Da li se ikad osećaš depresivno?
Kako to mislite? -Tužno.
Ponekad prazno.
Ponekad...
Mislim da osećam kao da nešto nije kako treba.
Kao da živim u tuđem telu.
Ne znam kako to da opišem.
I nijedna od devojaka ovde me ne voli.
Moraš da im daš malo vremena. Prihvatiće te.
Vrati joj!
Hajde! -Hajde, Marsi!
Obori je! -Udari je!
Hej! -Pusti je!
Pusti me! -Stani!
Uradili smo detaljniji fizički pregled pacijentkinje.
Vidim. -Znate da će je ovo diskvalifikovati.
Niste rekli regrutu?
Ne. -Nemojte.
Ja ću se pobrinuti za to.
Ne razumem.
Samo sam se branila. Šta je trebalo da uradim?
Znam.
Veruj mi, nije još sve gotovo.
Žaliću se Odboru.
Učiniću sve da te ponovo prime.
Obećavam.
Veruj mi, Džejn. -I to je bilo to.
Bio sam gotov, zbog te glupe tuče.
Morao sam da se izdržavam.
Nisam mogao da se oslonim na obećanje g. Robertsona da mi pomogne.
Ti si veštica? -To pokušavam da ti kažem.
Kako bih zaradio novac, radio sam kao pomoćnik majki.
Ova porodica je samo želela jeftinog slugu.
Tada sam prvi put otkrio ispovesti.
'PRAVE ISPOVESTI'
Bilo me je briga da li su istinite ili lažne.
Bio je to dobar način da se ubije vreme.
Tokom dana sam radio kućne poslove,
a tokom noći išao u školu.
Kada jedete u formalnim situacijama,
spustite viljušku i nož na tanjir između zalogaja ili kad pričate.
Časovi bontona su bili način da dokažem Odboru
da radim na svom ponašanju.
Ako ste završili sa jelom...
To je bio prvi put da u nečemu nisam dobar.
I kad sam najmanje očekivao
upoznao sam njega.
Izvini.
Tu je bio.
Da li si se izgubio?
Rekao mi je da čeka nekoga.
Znate kako kažu da se dobre stvari dešavaju onima koji čekaju.
"Ali samo stvari ostavljene od onih koji varaju", rekao je.
Nisam mogao da verujem.
To je bio citat od Abrahama Linkolna i ja sam pomislila potpuno istu stvar.
Ja sam pomislila potpuno istu stvar. Koje su šanse?
Bio je zgodan, bogat.
Ophodio se prema meni kao niko do tada.
Imao je zamotuljke novčanica od 100 dolara u džepovima.
U životu nisam video toliko novca. Rekao mi je da će se brinuti o meni.
Prazne priče?
Igraš li bilijar? -Da.
Bombaški napadi su sve veći
'SPECIJALNI IZVEŠTAJ O PRŠTEĆEM BOMBAŠU POLICIJA SPREMNA ZA VELIKI NAPAD'
i mnogi strepe da je masovan napad neizbežan.
Evakuisano je preko 10.000 ljudi...
Bio je drugačiji. Sviđao mi se.
Bio je prvi muškarac koji je bio fin prema meni.
Bio sam mlad i zaljubljen. -Čuvene poslednje reči.
Zar nisi nikad uradio nešto glupo zbog ljubavi?
Jednom. -Dakle, razumeš.
Da.
Mislio sam da se nikada neće desiti.
Da se zaljubim u nekoga.
Sva moja pravila o tome da budem čist su nestala.
Bilo je to najsrećnije vreme mog života, ali nije trajalo dugo.
Jedne večeri, rekao mi je da sednem i da sačekam trenutak.
Gde ideš?
Rekao mi je da se odmah vraća.
I onda? -I onda ništa.
Nikad ga više nisam video.
Nikada se nije vratio.
Možda je imao dobar razlog.
U redu. -Nisam to zaslužio.
Nekako sam uspeo da se ubedim da je tako najbolje.
Nisam ga stvarno voleo, to je bila samo prolazna veza.
Više nego ikad sam želeo da se vratim u Svemirski korpus.
Bio sam razočaran toliko puta do sada zašto bi se uopšte nadao, ne?
A onda te ponekad
ljudi iznenade.
Nisam bio potpuno iskren prema tebi, Džejn. -O čemu, gospodine?
Kako bismo zaštitili građane naše zemlje,
važno je da držimo neke vladine operacije u tajnosti.
Slažeš li se? -Da, gospodine.
Ja radim za organizaciju čija primarna svrha nije putovanje u svemir.
To je ispravljanje grešaka.
Koristimo Svemirski korpus, za pronalaženje ljudi koji su posebni.
Oni su, kako bi to nazvali, agencija za zapošljavanje.
Ne razumem. Agencija za kakvo zapošljavanje?
Za ljude sa izuzetnim sposobnostima.
Za ljude poput tebe. Ljude bez porodice. Bez muževa, žena i dece.
Bez prošlosti. Bez veza sa budućnošću.
Vidi, posao kojim se bavimo je komplikovan
i zahteva zaposlene koji imaju
naprednu motoriku, izvanrednu memoriju.
To je posao za najbolje i najpametnije.
Za elitu.
Elitu?
Nisam mogao da verujem. Izgledalo je kao da me čeka svetla budućnost.
Nisam baš razumeo šta je zahtevao taj posao.
Bili su prilično misteriozni i tajanstveni,
ali znao sam da će mi promeniti život na bolje.
I nisu insistirali na devicama. Bili su drugačiji od Svemirskog korpusa.
Shvatio sam da nemam budućnost kad su mi suknje postale tesne.
Ostao si u drugom stanju? -Da, možeš misliti.
Moj misteriozni čovek mi je ostavio još nešto pored slomljenog srca.
Tako da su svetla budućnost i devojka koja je bila elita,
jednostavno nestali. I više nikad nisam video g. Robertsona.
Završio sam na odeljenju za milostinju
okružen drugim velikim stomacima i noćnim posudama
dok nije došlo moje vreme.
Nikada nisam bio toliko usamljen.
Jedne noći sam se našao na operacionom stolu dok je sestra govorila...
Opusti se, Džejn. Opusti se. Sad diši duboko.
Kako se osećaš? -Umorno.
To je normalno.
Carski rez može biti težak. Dobro si izgurala.
Carski rez? Doktore, da li je moja beba u redu?
Tvoja beba je dobro. -Da li je dečak ili devojčica?
Zdrava mala devojčica. 3,3 kilograma.
Znaš, to je nešto... ...da napraviš bebu.
Mislio sam da štikliram polje "gđa." Da joj kažem da joj je tata umro.
Nema sirotišta za moje dete.
Ali hirurg je nastavio da priča.
Šta nije u redu, doktore? -Da li si ikada imala temeljan pregled?
Da. -Šta su ti rekli doktori?
Ništa. Mislila sam da je sve u redu.
Dakle nijedan doktor ti nije rekao da su tvoji organi drugačiji od većine?
Ne. O čemu pričate?
Zašto?
Da li si ikad čula priču o onoj fizičarki iz Škotske?
Živela je kao žena do 35,
a onda je napravila operaciju i legalno i medicinski postala muškarac.
Oženila se. Sve je bilo u redu.
Kakve to veze ima sa mnom?
Tokom operacije otkrili smo nešto veoma jedinstveno.
Zapravo, jedinstveni slučaj.
Nakon što sam uspešno izvadio vašu bebu, pozvao sam šefa hirurgije.
Imali smo konsultacije i radili smo satima
kako bismo te rekonstruisali najbolje što možemo.
Rekonstruisali? -Imala si dve vrste organa, Džejn.
Ženske i muške.
Obe nezrele, ali ženski organi dovoljno razvijeni da možeš da imaš bebu.
Ali žao mi je, draga, zbog preteranog krvarenja kod porođaja
morali smo da uradimo histerektomiju.
Morali smo da uklonimo tvoje jajnike i matericu.
Šta hoćete da kažete?
Ali rekonstrukcija nam je dozvolila da napravimo muški urinarni trakt.
Biće potrebno još operacija.
Da postanem muškarac?
Je li ovo nekakva šala?
Bojim se da nije.
Ti si mlada.
Tvoje kosti će se prilagoditi.
Pratićemo tvoj hormonalni balans.
To nije smrtna kazna. Tvoj život može da se nastavi.
Ti si najbolja stvar koja mi se ikad desila.
Da li si smislila ime?
Pa, mislila sam Džejn,
po njenoj majci.
To je bio način da zadržim ime u porodici.
Na kraju krajeva, znao sam da ću morati da promenim svoje.
To je dobro ime.
Osećanja su mi postala hladno odlučna.
Uradio sam najbolje za moju bebu Džejn.
Ali dve nedelje kasnije to nije značilo ništa.
Zašto?
Bila je ukradena. -Ukradena? -Da.
Kako to misliš "ukradena"? -Kidnapovana.
Ukradena iz prokletog porodilišta.
Zamisli kako je kad ti uzmu jedino za šta živiš?
Kada je sestra okrenula leđa, neko je ušao
i izašao sa njom.
Da li je bilo tragova? Neki opis?
Samo čovek.
Sa običnim licem.
Kao tvojim ili mojim.
Ne! Ne!
Možda je bio bebin otac.
Sestra se zaklela da je bio stariji muškarac, ali ko bi još oteo moje dete?
Šta si uradio? -Podneo izveštaj o nestalim osobama.
Proverio agencije za usvajanje, sirotišta. Sve sam pokušao.
Ali ništa. Kao da je nestala.
Nikad nisu našli čoveka?
Nikad.
Onda je moj drugi mali problem postao važniji.
Džejn, želim da brojiš unazad od 10.
Deset, devet, osam,
sedam, šest, pet, četiri...
Proveo sam 11 meseci na tom prokletom mestu
i imao tri velike operacije.
Počeo sam da uzimam testosteron koji mi je malo produbio glas,
ali ne dovoljno.
Pa sam počeo da vežbam da pričam kao muškarac.
Zdravo. Zdravo. Zdravo.
Hej. Zdravo, drago mi je. Zdravo, drago mi je.
Danas je divan dan.
Zdravo, drago mi je.
Danas je divan dan.
Ali nisam uspevao.
Zdravo.
Zovem se Džejn.
Zdravo, drago mi je. Zovem se Džejn.
Zovem se...
Uvek sam se plašio da se pogledam u ogledalo i vidim osobu koja me gleda.
Odlagao sam koliko sam mogao.
Sad više nije bilo važno.
Osoba koju sam znao je potpuno nestala.
Čudno.
Svaki put kada bih video sebe, setio bih se prokletnika koji mi je uništio život.
To je, valjda, neka čudna ironija.
Smešno je bilo to
što su sestre
mislile da sam zgodan.
Da, pravi ulov.
Da, da, da.
Valjda sam i znao šta žene žele da čuju.
Komplimente, zar ne?
Da.
Pa,
čini mi se da si ispao dobro.
Ispao dobro? -Pa, znaš, mislim
deluješ kao
normalan čovek, znaš.
Da.
Normalniji nego ikad.
Kako to? Šta to znači? -Jutros sam saznao
da više ne ispaljujem ćorke.
Pa, dobro.
Doktorova prognoza je da sam totalno plodan muški primerak.
Pa, dozvoli da budem prvi da ti čestitam.
Dobrodošao u pleme.
Znaš, ponekad
pomislim da ovaj svet zaslužuje sva sranja koja se dešavaju.
Znam. Mislim, budimo iskreni. Niko nije nevin.
Svako koristi svakoga da dobije ono što želi.
Možda. Možda ne.
Jesi li ikad čuo izraz "uništena žena"? -Naravno.
Ja sam bio uništen koliko žena to može da bude.
Više nisam bio žena, a nisam znao kako da budem muškarac.
Treba malo vremena da se navikneš. -Nemaš pojma koliko.
Ne mislim da naučiš kako da se oblačiš ili pričaš.
Ili da ne uđeš u pogrešan toalet.
Nego, kako da živim? Koji posao da nađem?
Nisam imao zanat. Nisam umeo da vozim.
Mrzim tog prokletnika što mi je slomio srce i uništio život.
Zaslužuje da umre.
Odlučio sam da se prijavim u Svemirski korpus.
Ovog puta da postanem astronaut.
Bilo je smešno, znam.
Imali su moj dosije. Nisam mogao da lažem.
Trebalo je jedan pogled da me obeleže kao nepodobnog za osnovnu obuku.
Mislim da je doktor potrošio vreme na mene samo iz radoznalosti.
Čitao je o mom slučaju.
Bio sam očajan. Tražio sam način da vratim sve unazad.
Čitav život su me zvali čudakom. Tada sam to zaista i bio.
Samo zamorac za eksperimentisanje. -Žao mi je.
Kako da ne. -Stvarno.
Mnogo ljudi mi je reklo da im je žao zbog svega što mi se desilo.
Ne želim to više da čujem. -Onda šta želiš?
Šta bilo ko želi? -Ljubav.
Jebeš ljubav.
Svrhu. -Svrhu?
Nemaš to? -Radim na tome.
Zašto ljubav ne može da bude svrha? -Hipi sranje.
Lakše je da mrziš nego da voliš, zar ne?
Da. Lakše je da uništiš nešto.
Ubiješ nekoga. Misliš da bi mogao to da uradiš?
Možda.
Vidim to i u tvojim očima.
Ogorčenost. Može da te preuzme.
Može.
Znaš, ako ne ideš napred upašćeš nazad u reku govana.
Tako da umesto da pobesnim i upropastim svoju budućnost
znao sam da treba da nastavim sa životom.
I... promenio sam ime i došao u Njujork.
Radio sam na roštilju,
ali smene su bile duge, a plata nikakva.
Onda sam kupio pisaću mašinu i opremio se kao javni stenograf.
Smešno.
Za četiri meseca otkucao sam šest pisama i jedan rukopis.
Rukopis je bio za "Priče iz stvarnog života" i totalno traćenje papira.
Ali kreten koji je to napisao, prodao ga je.
Što mi je dalo ideju.
'PRAVA ROMANSA'
Kupio sam gomilu ispovesti i proučio ih.
Reči su dolazile lako.
"Neudata majka" je rođena.
Ispovesti neudate majke
Sad znaš odakle mi ženski pogled u pričama neudate majke.
Iz jedine verzije koju nisam prodao. One istinite.
I, da li sam dobio flašu?
Nije loše.
I to je to? Kraj priče? -Da, bojim se da je tako.
Čovek koji mi je uništio život je duh, kao i moja ćerka.
U nekom trenutku moraš da prevaziđeš neke stvari.
I jesi li? -Nikako.
Šta ako bih ga doveo ispred tebe?
Čoveka koji ti je uništio život?
Ako bih ti garantovao da ćeš se izvući.
Da li bi ga ubio?
Istog trenutka.
Znam gde je.
Da, naravno da znaš. -Ne seri.
I kako ti to znaš?
Postoje zapisi. Bolnički zapisi, zapisi iz sirotišta, medicinski zapisi...
Sve sam to pokušao.
Bet Federidž. Zar to nije ime tvoje starateljke iz sirotišta?
Bet?
Kučkin sine. Zar si me pratio?
Kučkin sin. To je smešno.
Ne. Tvoje žensko ime je bilo Džejn, je l' tako?
To si mi rekao. Nisi mi rekao tvoje muško ime.
Džon. Što i nije baš originalno, čisto da znaš.
Je si li ti pandur? -Mogu ti ga dovesti pred noge.
Možeš da uradiš šta god hoćeš i garantujem ti da ćeš se izvući.
U redu, gde je?
Ja uradim nešto za tebe, a ti uradiš nešto za mene.
Jebi se.
U redu, onda, uživaj u nagradi.
Šta treba da uradim? -Voliš li svoj posao?
Nikako. -Niko ti nikad nije pružio šansu, zar ne?
Jesi li slušao moju priču? -Da, briljirao si tokom obuke za službu. Briljirao.
Poseduješ veštine koje nisi mogao da koristiš, ja ti mogu pružiti šansu za to.
Da ti objasnim ovako. Ja ti ga predam, a ti radi šta god hoćeš.
A kad budeš gotov, probaj moj posao. Ako ti se ne svidi možeš da ideš.
Ne pričaš o radu za šankom, zar ne?
Ne pričam o radu za šankom.
Šta je u pitanju?
Pokazaću ti. -Ne. Zajebi to, ne.
Prestani sa igrom i odmah mi reci.
Robertson to objašnjava mnogo bolje od mene.
Ne zajebavaj se sa mnom. Ti radiš sa Robertsonom?
Da, radim i on želi da ti pomognem.
Ti si u Robertsonovom tajnom društvu? -Da.
Reci mi o čemu se radi?
Jedno po jedno. Džeri, idem na pauzu.
O, jebote.
Gde je? Je l' on tamo dole? -Slušaj, moraćeš da mi veruješ, u redu?
Mora da sam pijan.
Bolje da se ne zajebavaš sa mnom. -Misliš da bih ja mogao biti Bombaš?
Možda. -Šta ako si ti Bombaš?
Šta ako jesam?
Pa, hajde. Ovo si hteo, zar ne.
Hajde.
Sam sam sebi deda
Idemo. Dobro.
Prati me ovuda.
Moraš biti dovoljno oprezan danas.
Šta to radiš?
Nije lako ubiti nekoga.
Bez obzira koliko mržnje i besa imaš u sebi,
kad dođe vreme da se povuče okidač većina ljudi ne može to da uradi.
To pričaš iz iskustva? -Samo ti kažem istinu.
Ja se ne bojim. Dovedi mi ga i neću da oklevam.
U redu, to je dobro.
I gde je? -Strpi se malo.
Sviraćeš mi? -Ne, odsviraću ti prošlost.
Ovo je pribor za transformisanje koordinata. Bez pokretnih delova.
Ima šest kila, potpuno napunjen.
Podesio sam ga na našu težinu.
Izračunaće preciznu lokaciju dolaska i izbeći će sudare materijalizacije.
Šta je to?
To je uređaj koji stvara vremensku brazdu.
Šta? -To je vremeplov.
Zajebavaš me. -Ne.
Nemoj da se uspaničiš. Moraš prići.
Da budeš na manje od metar razdaljine. -Zašto imaš dva pištolja?
Ne brini. Radio sam ovo mnogo puta.
Ozbiljno, druže, moraš da prestaneš da se igraš sa mnom. -Budi miran, u redu?
Udahni duboko i uzmi ovo. Uzmi ga. U redu je. Tako je.
Sad samo treba da zažmuriš.
Zašto moram da zažmurim...
Bože, šta je to bilo? -Da. Polje vremenske distorzije.
Bićeš u redu. -Šta?
Samo diši duboko, u redu? -Šta je ovo? -Samo diši duboko.
Prvih par skokova mogu stvarno da te uzdrmaju.
Skokova? -Da. Mi smo u Klivlendu u Ohaju, 3.4.1963.
Šta? To je nemoguće.
Znam. U ovom poslu ne možeš da priuštiš greške.
Vremenska preciznost je najvažnija.
Daću ti novca. Vremenski biro ne brine o tome koliko ćeš da potrošiš.
To im nije bitno. Oni ne vole nepotrebne starine.
Vremenski biro? Da li je to kompanija za koju radiš?
Tako je. Ona za koju si ti zamalo radio. -Gde je Robertson?
On je u 1985.
Šta? -U sedištu biroa.
Znači ti si policajac?
Ja sam vremenski agent, jedan od 11. Sprečavamo zločin pre nego što se odigra.
Evo nešto odeće. Obuci se.
Kako si znao da će odeća da bude tu?
Nije važno. Moramo što pre da se uklopimo.
Bio si ovde i ranije?
Komplikovano je. -Da, ne seri.
Vidi, naš otisak vremenskog poremećaja mora da bude izuzetno mali.
Biro dozvoljava blage varijacije, ali na kraju parametri su izuzetno strogi.
Bilo kakva odstupanja od naše misije dovode do okončanja.
Okončanja ugovora? -Okončanja života.
Zato, u ovom vremenskom periodu, moraš da razgovaraš sa što manje ljudi.
Ovom vremenskom periodu. U redu. Koliko daleko možeš da putuješ?
Putovanje od 53 godine od nulte tačke, u bilo kom smeru,
rezultiraće raspadanjem vremenske brazde. -Nulte tačke?
Vreme izumljivanja putovanja kroz vreme. -A kad je to bilo?
Biće 1981.
Dobro. Ne mogu da verujem. Znači, mogu da postanem jedan od tih vremenskih agenata?
Ako se dokažeš.
Dobro.
Zašto ga ti tražiš? -Počinjem da sumnjam da bi on mogao da bude Bombaš.
Ali jedino što je jasno je da je on bio glavna prepreka u tvom životu.
Znači, ubijem ga, ti me odvedeš kod Robertsona i pokažeš mi sve.
Dogovoreno. -Dobro. U redu, gde je?
U redu. Hej, hej.
Jesi li dobro? -Da.
U redu, on je na klivlendskom koledžu, pet blokova odavde.
Sećaš li se? Na putu je da upozna Džejn. Tebe iz 1963.
Da, sećam se. -U redu, sjajno.
Znači, mogu ovo da uradim? Mogu da promenim svoju prošlost?
Da, možeš. -Da li si razmišljao da promeniš tvoju?
Nikad ne odstupam od misije.
Nikad? -Nikad.
Pokupiću te kad budeš gotov, u redu? -Ne. Hej, gde si krenuo?
Ne brini. Biću u blizini, veruj mi. -Da li...
Da li imam izbora? -Naravno. Uvek imaš izbora.
Pomisliš li nekad da su neke stvari neizbežne?
Da, ta misao mi je prošla kroz glavu.
Ovaj život.
Da li je usamljen?
Bez porodice.
Bez.
Ali imaš svrhu.
Da.
O, izvinite.
Da li si se izgubio?
Ne, tražim nekoga. Hvala, samo ću da sačekam.
Znate kako kažu da se dobre stvari dešavaju onima koji čekaju.
Ali samo stvari ostavljene od onih koji varaju.
Ja sam pomislila potpuno istu stvar. Koje su šanse?
Koje su šanse.
Jesi li dobro?
Ne izgledaš kao što sam te zamišljao.
Da li se znamo?
Ti si prelepa.
Neko je trebalo da ti to kaže.
Pa, upravo si mi rekao.
Ako ikad budeš želeo da zaustaviš Bombaša
neće ti se pružiti druga šansa.
'2.3.1964'
Hajde, hajde.
'MART - 1975- NJUJORK'
Pomisliš li nekad da su neke stvari neizbežne?
Da, ta misao mi je prošla kroz glavu.
Putovanje kroz vreme može da te dezorijentiše.
Čak i kratki skokovi mogu da te uzdrmaju. Nemaj nikad da prekoračiš granicu skokova.
Može da bude problematično.
Diši duboko.
To uvek pomaže.
Ne izlazim i ne upoznajem mnogo ljudi.
Zašto?
Ne znam. Jednostavno je tako.
Jesi li nervozan?
Da. Ne zaboravi da kupiš šešir, rukavice i jaknu.
Hladno je u ovo doba godine u '64.
Ovo je posao, u redu? Zapamti to.
Nije poput ostalih, ali moraš da obavljaš zadatke, poštuješ rokove.
Ponekad su neki zadaci lakši od drugih, ali najbitnije je da uspeš.
Uvek si znao da će doći ovaj dan.
Možeš ti to.
Zašto ne upoznaješ nove ljude?
Ne snalazim se dobro u društvenim situacijama.
Nekim ljudima se jednostavno ne sviđam. -Zašto misliš da je tako?
Ne znam. -Možda je zato što misliš da si bolja od njih.
Molim?
Pa, misliš da si iznad njih.
Ko si ti da...
Ti me čak ni ne poznaješ. -Da li grešim?
Ko mi kaže.
Tačno.
Pa, zašto si ti iznad ostalih?
Mogu da čitam misli.
Stvarno?
Da, apsolutno.
Dobro, o čemu sada razmišljam?
Misliš:
"Časovi bontona mi ne pomažu u ovoj situaciji."
Neverovatno.
Misliš:
"Zašto svi uvek dobiju ono što žele, a ja ništa?
"I dosadilo mi je da uvek budem jaka."
Svi tako misle.
Pretvaraš se da ti ljubav nije bitna, a istina je da samo o tome razmišljaš.
To nije tačno.
Dobro. -Šta, ne veruješ mi?
Poznaješ me čitav sat.
Nikada nisi bila zaljubljena.
To se tebe ne tiče.
To nije odgovor. -Zašto misliš da ga zaslužuješ?
U pravu si.
Izvini što sam bio tako direktan.
Rekao si da nisam kao što si me zamišljao. Jesmo li se sreli ranije?
Ne, ja...
Ne znam zašto sam to rekao. -Jer imam osećaj da jesmo.
Nije ti bilo lako, zar ne?
Svi imaju probleme. -Da. Svi pravimo greške.
Ali ti i ja,
pravimo iste greške.
G. Robertsone, drago mi je što vas ponovo vidim.
Dugo se nismo videli.
Da.
Sa tvoje tačke gledišta.
Mislio sam da više ne skačete.
Samo u posebnim prilikama.
Imam deo Bombaševog tajmera.
Napravio si nelegalni skok. To je ozbiljan prekršaj.
Više nije ni bitno.
Morao sam da pokušam ponovo. -I jesi li ga uhvatio?
Ne.
Fragmente materije koje ostaviš nakon svakog skoka,
možemo samo donekle da popravimo. Početak psihoze, demencija.
Može da bude ozbiljno. -Dobro sam.
Koliko nelegalnih skokova si napravio? -Samo jedan. Prihvatiću kaznu.
Parametri koje je postavio biro su strogi sa razlogom.
Oni postoje zbog naše zaštite.
Međutim, uvek sam mislio da bismo mogli da postignemo mnogo više
bez stalnog birokratskog nadzora odbora.
Agent koji operiše izvana.
Ona će pretrpeti toliko bola zbog onoga što ja radim.
Tako mora da bude. Tako je oduvek bilo.
Trebalo bi to da razumeš bolje od bilo koga.
Zmija koja zauvek jede svoj rep.
Ti si ovde da napraviš istoriju i utičeš na stvari koje slede.
Mislim da ne mogu to da uradim.
Moraš da shvatiš, ti si više od agenta.
Ti si dar dat svetu kroz Paradoks predodređenja.
Ti si jedini koji je slobodan od istorije, predaka.
Petao.
Ali moraš da završiš svoju misiju. Moraš da posadiš seme za budućnost.
Računamo na tebe.
I šta će se desiti kad dođe taj dan kad ne znam ništa o svojoj budućnosti?
Pa, onda ćeš, kao i svi ostali morati da živiš dan, po dan.
Pred tobom je dugo putovanje.
Kažu da put od hiljadu kilometara
počinje ispred tvojih nogu.
A mojim nogama bi prijao odmor.
U redu, samo ću da ti pokrijem okice, za svaki slučaj, u redu?
Skok od 20 godina unazad može biti težak.
Drži bebu čvrsto. -Spremna?
I zapamti, diši duboko.
Priprema je ključna za uspešno, neupadljivo putovanje kroz vreme.
Sreća je posledica plana.
'13.9.1945.'
Ranije sam se prijavio kao Gregori Džonson,
u Vorenu, Ohajo.
Neka bude jednostavno.
Uklopi se.
Srećan put, Džejn.
Budi snažan, Džone.
Čeka te svetla budućnost.
Gradsko sirotište Klivlenda.
'24.6.1963.'
Ostani ovde.
Gde ideš?
Ne brini. Odmah se vraćam.
Bolesni seronjo. Prevario si me.
Bio je tvoj izbor. -Koji izbor?
Neću da je ostavim. -Tako treba da bude.
Tako je uvek i bilo.
Žao mi je ako se osećaš prevarenim.
Ali pogrešno je misliti da neke događaje možemo da promenimo.
Kao što si rekao, neke stvari su neizbežne.
Ali volim je. -Znam.
Znam to.
I sad kad si je našao
znaš ko je ona.
I sad shvataš ko si ti.
I možda si spreman da shvatiš ko sam ja.
Slušaj me, slušaj me.
Iznenađenje će proći,
ali neka te uteši činjenica da se događaji odvijaju u pravilnom redu.
Put na kome se nalaziš će te odvesti do tvog odredišta.
Gde je to? -Dozvoli da te odvedem kod Robertsona i on će ti pokazati sve.
Ne želim da je ostavim.
I nećeš.
Nisam želeo da je povredim.
Znam.
A sad i ona to zna.
Džone. Slušaj me. Kod kuće si.
Tvoje nevolje su gotove. Spasićeš milione života.
Krenućeš na najvažniji posao koji je čovek ikada imao.
[23:01, 12.8.1985.] I bićeš sjajan u tome. Znam.
U redu, skočio je 22 godine u budućnost. Nije navikao na ovoliku razdaljinu.
Džon je morao da želi ovo. Njegov život je morao da bude uništen.
Morao je da ostane bez ičega kako bi postigao toliko toga.
Sto užasnih zločina nije se odvilo po planu, zbog njega.
Zbog svega što si ti uradio.
Ali Bombaš je još uvek tamo.
Nisam uspeo. -Zbog njega si postao bolji agent.
Svi smo naučili nešto od njega. Zbog njega smo bolji u svom poslu.
Ova organizacija se ne bi razvila, da nije bilo Bombaša.
Zvučiš kao da mu se diviš. On je terorista.
Ništa nije tako jednostavno. Voleo bih da jeste.
Šta je to?
To je tajmer. Imamo novih tragova.
Kada dođeš na poslednje odredište tvoj set za transformaciju će otkazati...
Kao po propisu.
Siguran si da želiš da ideš u Njujork tako blizu datuma eksplozije?
Da, gospodine.
Čuvaj se.
Da, gospodine.
Ja sam svoj deda
Isuse Hriste, Konore! Evo, vratiću ti proklete pare.
Ne želim da mi vratiš. Samo mi pusti prokletu pesmu!
Da, Džeri. Pusti mu tu prokletu pesmu.
I usput, dajem otkaz.
'12:00, 7.1.1975.'
OTKK AZZ IV ANJE
Dakle, to je to.
Dom.
'GREŠKA'
'Prikaz tajmera Narudžbenica'
'Pronađi narudžbenicu. Robertson'
Danas je konačno stiglo naređenje.
Mislim da je bilo neizbežno.
Kada budeš ovo slušao, sedam godina će proći.
[13.8.1985.] Prva misija je jednako važna kao i poslednja.
Svaka nas dovodi bliže poslednjem odredištu.
Shvatićeš da vreme
ima mnogo drugačije značenje za ljude poput nas.
Vreme nas sve stiže,
čak i one u našem poslu.
Moglo bi se reći da smo nadareni.
O bože, zvuči tako arogantno kada to kažem naglas.
U redu, sročiću to bolje.
Mislim da bih mogao da kažem
da smo rođeni za ovaj posao.
Ne viđam puno momaka koji još uvek koriste to.
Da li je to u redu? -Da.
Samo što... Postanem sentimentalan o prošlosti.
To je dobro.
I ja.
Tako dakle.
Znači, ti si pisac? -Pa, bio sam, valjda.
I razmišljaš da ponovo počneš?
Razmišljao sam o tome.
Tako treba. -Da.
O čemu pišeš?
Samo priče sa ispovestima.
Poput onih priča o ogorčenim ženama?
'Vreme, ljubav i Neudata majka.' -Znaš, tipa, strast, slomljena srca, ljubomora.
Ne tipa, nego upravo tako.
Ozbiljno? -Da, ozbiljno.
Ne deluješ mi kao neko ko je u tom fazonu. 'Priča od Džejn'
Kako izgledam, kao da sam u kom fazonu?
To je veliko pitanje.
Pa, zainteresovan si za ovu divnu, "40 Royal Portable", kucaću mašinu.
Jesam. -Alatka izbora Hemingveja, Keruaka, Fleminga.
I uzimajući u obzir da te poznajem čitavih 30 sekundi...
Mislim da si više tip za avanturu.
'Priča od XXX Nepoznatog' -Napetost.
Možda malo romanse.
I definitivno veliku dozu ubistva.
To je glupo, zar ne? -Ne, nije.
Nikad nije kasno da postaneš ko si mogao da budeš.
'MART 1975. NJUJORK'
'Pronađi narudžbenicu. Robertson'
Nisu samo fizičke povrede u pitanju.
Odradio si više sati na terenu
od bilo kog agenta kome sam bio dodeljen.
Rizik je stvaran.
'OSUMNJIČENI IZLAZI IZ PRODAVNICE ELEKTRONIKE'
'IDE DO PERIONICE VEŠA RUTINA OSUMNJIČENOG'
Fragmente materije koje ostaviš nakon svakog skoka,
možemo samo donekle da popravimo. 'Perionica veša'
Početak psihoze, demencija. Može da bude ozbiljno. -Dobro sam.
'SUPERMARKET - PERIONICA VEŠA RADNJA EL. OPREME - MESTO NAPADA'
Putovanje kroz vreme može da te dezorijentiše. 'PERIONICA VEŠA'
Nemoj nikada prekoračiti granicu skokova. Može da bude problematično.
Zmija koja zauvek jede svoj rep
iznova i iznova.
Znam odakle ja dolazim.
Ali odakle vi svi zombiji dolazite?
"Perionica veša"
'ISTINITE ispovesti SVAKI PUT KAD ME DODIRNE...'
O, bože.
Izgledaš dobro.
Nedostajao si mi.
Ti si Pršteći Bombaš?
Uvek smo mrzeli to ime, sećaš se?
Ti si ubica.
Ne, ne, ne. Vidiš, spasio sam više života nego što sam mogao
dok sam bio u birou.
Ne, ti ubijaš nedužne ljude.
Nedužne ljude. -Ne, ne, ne.
Imam isečke iz budućnosti.
Isečke iz budućnosti koje se nikada nisu desile jer sam ih ja sprečio.
Još sprečenih tragedija i spašenih života. Vidiš li ovo?
Spasio? -Da, da. Pogledaj.
Vidi, 1974. Hemijska izlivanja u Čikagu. Taj vozač nije ujutru stigao na posao.
I 324 života su spašena.
Vidi, vidi. Šta je sledeće?
Imamo 3. april 1991. Hamburg, Nemačka.
1861 spašenih života.
Pljačka Hardšou fabrike oružja, 1968.
Znaš, teroristi nikad nisu ušli u zgradu, jer sam je digao u vazduh.
Spasio sam 3027 života.
Da li računaš i sve civile koje si ubio? Tvoj sledeći napad će ubiti još 10.000.
Razočaran si u mene, zar ne? Sećam se toga, da.
Ali kad se slegne prašina,
mislim da ćeš shvatiti da smo uradili ispravnu stvar.
Nikad neću da postanem kao ti.
Ne, pitam se. Jesi li prijavio da tvoj set za transformaciju nije otkazao?
Je l' tako?
Neki ljudi kažu da je to sudbina.
Ali ti i ja,
mi znamo da su neke stvari predodređene.
Ja sam te napravio takvim. Ti si mene napravio ovakvim.
To je paradoks, zar ne? Ali ne može da bude paradoktorovan.
Je l' tako? Toliko sam se zabavljao dok sam te pripremao, jesam.
A sad si slobodan i našao si me i možemo da budemo zajedno.
Nikad neću da postanem kao ti. -Nemoj to da kažeš.
Nemoj to da kažeš. Mi smo samo marionete.
Mi smo Robertson. On nam je sve ovo smestio.
Izigrao nas je. On postavlja sve domine.
A mi samo gledamo kako padaju. -Nikad neću da postanem kao ti
i neću da dozvolim da ubiješ sve te ljude.
Čekaj, čekaj. Šta, živećeš normalan život
sa onom kučkom, Alis iz antikvarnice?
Ona je prepredena glupača, ima odvratan beleg na levoj butini.
I nema pojma da kuva. Dobro, veruj mi.
Ona ne može da podnese naše tajne.
Ne može, veruj mi. Ona nije dobra za nas.
Ti nemaš pojma šta je dobro za mene.
Dobro, dobro, imamo samo jedan drugog. To je jedino što smo ikad imali.
Ako me upucaš, postaćeš ja. Razumeš li? Tako se to desilo.
Ako želiš da prekineš lanac ne smeš da me ubiješ
nego da pokušaš da me voliš, ponovo.
Šta ako ga dovedem ispred tebe, čoveka koji ti je uništio život...
Zaboravi sve to. Možemo da imamo budućnost zajedno.
Da li bi ga ubio da spaseš hiljade?
Želiš li da znaš šta ćemo da uradimo sutra?
Ne.
Evo te
na početku tvog novog života.
Može da bude zastrašujuće
da znaš kakvu ćeš budućnost da napraviš.
Da znaš svrhu tog života.
Znaš ko je ona.
I sad shvataš ko si ti.
I možda si spreman da shvatiš ko sam ja.
Vidiš i ja je volim.
'KAD ĆE OPET UDARITI?'
Moraćeš da doneseš teške odluke.
Uticaćeš na prošlost.
Možemo li da promenimo našu budućnost?
Ne znam.
Jedino što sigurno znam
je da si ti najbolja stvar koja mi se ikada desila.
Strašno mi nedostaješ.
Obradio: antonio
Preuzeto sa www.titlovi.com